PROFEETALLISESSA VAAKAKUPISSA
Askeleen lähempänä, osa 7/12
Olette lämpimästi tervetulleita seuraamaan ohjelmaamme -
Profeetallisessa vaakakupissa TV7:llä.
Iloitsen, että voin jakaa sinulle tänä päivänä jotain siitä, -
mitä olen saanut vastaanottaa Jeesukselta, Vapahtajaltani.
Olen julistanut evankeliumia monen vuoden ajan.
Muutaman päivän päästä olen saarnannut 51 vuotta.
Tämän päivän aiheena on Askeleen lähempänä.
Se onkin tärkeä aihe.
Jok'ikinen päivä olemme yhden askeleen lähempänä taivasta.
Olemme yhden askeleen lähempänä Jeesuksen paluuta, -
jolloin hän hakee kansansa kotiin.
Apostoli Paavali tunsi tämän asian.
Hän kirjoittaa Fil. 3:13-14:ssä: -
"Veljet, minä en vielä katso sitä voittaneeni; -
mutta yhden minä teen: unhottaen sen, mikä on takana, -
ja kurottautuen sitä kohti, mikä on edessäpäin, -
minä riennän kohti päämäärää, -
voittopalkintoa, johon Jumala on minut taivaallisella -
kutsumisella kutsunut Kristuksessa Jeesuksessa."
On ihmisiä, jotka ovat menestyneitä ja ovat saavuttaneet -
väkeviä hengellisiä kokemuksia, joita voivat muistella.
Toiset taas muistelevat epäonnistumisiaan ja syntejään.
Molemmat kokemukset voivat saada meidät kadottamaan päämäärän, -
joka on taivas.
On ihmisiä, jotka eivät ymmärrä olevansa syntisiä.
Sen tähden he eivät koskaan lähde kulkemaan kohti taivasta.
Toiset näkevät syntinsä ja jumittuvat epätoivon suohon.
Osa elää ainoastaan voittojensa muistoilla -
eivätkä kysy, miten asiat ovat tänään.
Näin vihollinen pyrkii meitä estämään -
etsimästä Herraa ja pääsemästä häntä lähemmäksi.
Hän haluaa sinun pysyvän masentuneena tai omahyväisenä -
ja näin pysyvän sielultasi kitukasvuisena.
Jumalan Henki haluaa viedä meidät terveeseen synnintuntoon, -
runsaan armahduksen kokemisen iloon, ja rauhaan.
Kun vaellamme Hengen johdatuksessa, -
kaikki olosuhteet vaikuttavat parhaaksemme -
pyrkiessämme tulemaan Jeesuksen kaltaisiksi.
Valoisat päivät palvelevat meitä.
Pimeät päivät saavat meidät olemaan riippuvaisempia -
Jeesuksesta Kristuksesta ja hänen rakastavasta armostaan.
Silloin kun orjantappurat pistävät ja pahat kielet -
vievät meiltä kunnian, -
älkäämme pysähtykö, vaan menkääm- me eteenpäin, kuten Paavali sanoo: -
"Pitäkää katseet alinomaa suunnattuna päämäärää kohti."
"Käännä katseesi Jeesukseen", laulamme ylistyslaulussa.
Paavali sanoo Fil. 3:13: "Unhottaen sen, mikä on takana, -
ja kurottautuen sitä kohti, mikä on edessäpäin."
Ei mikään menneisyyden asia saanut sitoa tai rajoittaa Paavalia.
Hän ei ollut kiinni lupaavassa juutalaisessa menneisyydessään.
Hän muisti Gamalielin opetukset, mutta ei kaivannut niitä kuulemaan.
Hän oli löytänyt jotain suurempaa, Jeesuksen, Vapahtajan.
Hän ei juuttunut myöskään saamaansa menestykseen, -
vaan hankki lisää voittoja Herralle.
Hän ei ollut kiinni vanhoissa synneissään.
Kaikki, mikä menneisyydessä oli väärin, oli annettu anteeksi.
Paavali ei pysähtynyt siihen, mitä oli jo saavuttanut.
Hän kurottautui päämäärää kohti.
Samoin on myös meidän kohdallamme.
Pastori Allan Törnberg kirjoittaa kauniissa laulussaan seuraavasti: -
"Muistat ihanan päivän, kun ristin juurelle -
sielusi kahleet jäivät Jeesuksen verellä lunastettuna.
Muistat, kuinka aamu sarasti ja kaikki pimeys pakeni, -
mutta ystäväni kerro, kuinka voit tänään?"
Saarnaajana uskallan kertoa, -
että tämä laulu ja teksti auttavat minua -
jatkamaan matkaani kohti päämäärää.
On erittäin tärkeää, että maalimme on näkyvissä.
Minulle on kerrottu, että antiikin maraton-juoksukilpailussa -
kilpailijoita yritettiin häiritä kaikenlaisilla kiusauksilla, -
jotta he antaisivat periksi.
Samoin myös vihollinen yrittää estää sinua pääsemästä maaliin.
Joskus keskeytetään irstailujen eli hekuman vuoksi.
Raamattu sanoo: "...pettureita, väkivaltaisia, pöyhkeitä, -
hekumaa enemmän kuin Jumalaa rakastavia..."
Näin Paavali kirjoittaa Timoteukselle -
2. Tim. 3:4:ssä.
Joskus ajatuksista ja ideoista voi lumoutua niin, -
että ne saavat hidastamaan vauhtia kilpailussa.
Tällaiset ajatukset saavat meidät antamaan periksi.
Olet ehkä kohdannut ihmisiä, jotka ovat vieneet voimasi -
ja halusi jatkaa eteenpäin, -
pahojen puheiden tai suoranaisten ilkeyksien vuoksi.
Istut tuolille säälimään itseäsi.
Istuessasi juoksevat toiset ohitsesi kohti maalia.
Rohkaisen sinua, jos asia on näin.
Nouse ylös, pahojen puheitten sumu haihtuu, ja näet taas päämäärän.
Toivon, että todella syttyisit ja tämä koskettaisi sinua, -
sillä sinulla on päämäärä.
Sinulla on voitettavana katoamaton voitonseppele.
On ihmisiä, jotka voittavat.
He ovat ihmisiä, jotka altistivat itsensä kärsimykselle ja -
marttyyriudelle voittaaksensa katoamattoman voitonseppeleen.
Heistä puhutaan Ilm. 12:11:ssä: -
"Ja he ovat voittaneet hänet Karitsan veren kautta -
ja todistuksensa sanan kautta, -
eivätkä ole henkeänsä rakastaneet, -
vaan olivat valmiit kuolemaankin."
Kotimaassani on hiihtokilpailu, -
josta käytetään nimeä Vaasahiihto.
Matka on erittäin pitkä, melkein 90 kilometriä.
Kun loppukiri alkaa, odottamassa on seppeletyttö, -
joka juoksee voittajan rinnalla.
Ylitettyään maaliviivan, voittaja saa päähänsä voitonseppeleen.
Tämä on hieno esikuva.
Pyhä Henki, Auttajasi, on kanssasi elämäsi kilpailussa, -
ja laittaa voitonseppeleen elämäsi ylle, samalla hetkellä, -
kun maalinauha katkeaa ja menet ikuisuuteen.
Eräänä päivänä sekä sinä että minä ylitämme maalilinjan.
Oi, jos saisimme silloin kuulla Taivaallisen Kuninkaamme sanovan: -
"Hyvin tehty! Olet hyvä ja luotettava palvelija.
Tule herrasi ilojuhlaan!"
Saat uuden voiman, kun näet maalin.
Taivaallinen kaupunki helmiportteineen -
on vaelluksemme päämäärä.
Se on kaupunki, jonne synti ei pääse sisälle -
ja jossa ei ole sairautta.
Se on kaupunki, jossa verellä pesty ihmisjoukko -
saa kokea lupauksen toteutuvan.
Monituhantinen enkelikuoro -
ja miljoonat ihmiset, laulavat ikuisesti ylistystä.
Tämä kuva antaa sinulle rohkeutta kurottautua kohti päämäärää.
Millaista on sinun vaelluksesi?
Kuljetko maalia kohti vai oletko jäänyt matkan varrelle?
Odotatko, että kaikki olisi jo ohi?
Ajattelet ehkä, että parempi olisi kuolla pois kuin elää.
Aloitit kerran uskonvaelluksesi raikkaasti.
Lauloit ylistyslauluja tai soitit.
Ylistit Jumalaa kohotetuin käsin.
Sinulla oli selvä päämäärä.
Ajattelit, että sinne aion mennä.
Mutta olemassaolon sumuinen arki on peittänyt sinulta näköpiirin.
Ehkä lankesit, kuten Pietari, -
kun hän vannoi: "En tunne sitä miestä."
Olit ehkä saman pelon vallassa etkä uskaltanut todistaa.
Silloin kadotit päämääräsi.
Sen jälkeen olet ollut eksyksissä.
Muistan, kun oma isäni -
tuli nuorena ihanasti uskoon.
Sitten vihollinen petti hänet.
Hän joutui hankalaan tilanteeseen hengellisessä elämässään.
Kun kävin Smyrnan raamattukoulua Göteborgissa, -
tapasimme aina silloin tällöin.
Hän oli ylpeä siitä, että vanhimmasta pojasta tulisi pastori.
Hän halusi ostaa minulle vaatteet, koska olin menossa palvelemaan.
Hän osti minulle uuden puvun, -
paitoja, solmioita ja päällystakin.
Sitten hän sanoi: "Sinulla täytyy olla kunnon Raamattu."
Otin lahjat iloiten vastaan.
Kotimatkallamme kuulin, että hän alkoi itkeä.
Hän sanoi: "Birger, lupaa minulle yksi asia."
"Ota sinä se mantteli, jonka minä heitin tien syrjään.
En voi palata entiseen."
Sanoin hänelle: "Isä, minä en voi ottaa sinun mantteliasi, -
en voi kantaa kutsumustasi, -
minä kannan omaa kutsumustani ja siinä on minulle kylliksi.
Isä, sinä voit palata noutamaan manttelisi uudestaan."
Kului monta vuotta, ennen kuin hän nosti pudonneen manttelinsa, -
ja alkoi palvella Jumalaa uudestaan.
Silloin ilo palasi hänen elämäänsä.
Muistutin häntä tästä sananpaikasta: -
"Sillä ei Jumala armolahjojansa ja kutsumistansa kadu."
Niin hän sai takaisin rohkeuden ja näki tähden uudelleen.
Olet matkalla uskosi päämäärään.
Paholainen on joskus synkentänyt matkantekoasi.
Mutta Herra lähetti tulenpatsaan valaisemaan -
Israelin lapsia yöllä, ja pilvenpatsaan päivällä -
ja näyttämään tietä luvattuun maahan.
Samoin lähettää Jumala Pyhän Hengen sanoman sinulle tänään: -
Älä jumitu paikoillesi, älä jää vain istumaan ja lepäämään.
Älä jää masentuneeksi siksi, että olet epäonnistunut.
Nouse ylös, Jeesuksen nimessä!
Ala kulkea uutta ihanaa tietä myöten."
Taivaallinen kaupunki ja ikuinen maa -
ovat vaelluksemme päämäärä.
Kuuntele, mitä sanon sinulle: -
"Hauta, suljettu arkku, musta multa, -
ei ole sinun sielusi päätepiste.
EI, se on taivaallinen kaupunki Jerusalem -
loistavine helmiportteineen."
Se on kristinuskon päämäärä.
Toistan vielä kerran: -
Siihen kaupunkiin ei vihollinen pääse sinuun koskemaan.
Siellä saat vaihtaa vaatteesi.
Matkasta rypistyneet likaiset vaatteesi vaihdetaan -
valkoiseen, häikäisevään, pyhään asuun.
Nimesi on Herra itse kirjoittanut Elämän kirjaan -
verenpunaisella värillä.
Jos olet sitä mieltä, että tulet viimeisellä hetkellä, -
Jumala ottaa sinut silti vastaan.
Olen onnellinen Golgatan tapahtumasta, -
kun Jeesus riippui syntiemme tähden ristinpuulla.
Siellä riippui myös kaksi pahantekijää,
toinen katuvana ja toinen paatuneena.
Katumaton pilkkaa ja herjaa: -
"Etkö sinä ole Kristus? Auta itseäsi ja meitä."
Pilkkaa ja halveksuntaa.
Hän kuuli varmasti Jeesuksen huudon: -
"Isä, anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät."
Toinen pahantekijöistä sanoo: -
"Me tosin kärsimme oikeuden mukaan, -
mutta tämä ei ole mitään pahaa tehnyt." (Luuk. 23:41)
Hän sanoi: "Jeesus, muista minua, kun tulet valtakuntaasi."
Vastasiko Jeesus hänelle: "Kyllä, jos teet parannuksen."
Ei. Koska hän ei ehtinyt tekemään parannusta.
Jeesus tiesi, ettei hän ehtisi kertoa koko evankeliumia hänelle, -
mutta hän näki miehen sydämeen ja sanoi: -
"Tänä päivänä pitää sinun oleman minun kanssani paratiisissa."
Pian mies pääsi paratiisiin -
Jeesuksen itsensä ohjaamana.
Hänen ohjaamanaan, joka haluaa sinunkin pääsevän maaliin.
Hän sanoi opetuslapsilleen: "Minä lähetän teille Puolustajan.
...toisen Puolustajan olemaan -
teidän kanssanne iankaikkisesti." (Joh. 14:16)
Uskon, että puhun useammalle ystävälle, -
jotka ovat lakanneet kulkemasta kohti päämäärää.
Se ei ole enää mielestäsi yhtä elävää tai ihanaa.
Kuuntele, mitä sanon: Jos vain päätät -
uudelleen kiinnittää katseesi Jeesukseen, -
pääset riemuiten helmiportin sisäpuolelle.
Voimme kysyä maallistuneilta ihmisiltä, -
minkä hengellisen laulun he haluaisivat kuulla.
Miksi he haluavat kuulla useimmiten tämän laulun: -
"Taivaan helmiportin mulle Jeesus on jo avannut.
Maasta verellään mun osti, -
omanaan on varjellut."
Rakas ystäväni, miten vaikeaa elämäsi on ollutkaan, -
sinun täytyy tehdä selväksi itsellesi, että hän vie sinua -
lähemmäksi itseään, askel askeleelta.
Askel askeleelta hän sinua johtaa.
Hän ei jättänyt sinua ilman apua.
Olet varmastikin nähnyt kuvan jalanjäljistä hiekassa.
Se on aika mielenkiintoinen kuva.
Hän, joka katselee jalanjälkiä hiekassa, -
sanoo Jumalalle: "Jumala, olen huomannut, että kun -
minulla on vaikeaa, silloin näen vain yhdet jäljet hiekassa.
Miksi jätit minut silloin, kun minulla oli vaikeinta?"
Kaikkivaltias Jumala vastaa: "Ystäväni, -
jalanjäljet eivät ole sinun, vaan Minun.
Kun luulit, että vaellat yksin, Minä kannoin sinua."
Uskallan väittää, että olen kokenut ihmeellisen Mestarin -
kantavan minua elämäni ajan.
Joskus paholainen on tullut ahdistelemaan -
ja yrittänyt saada minut harhaan.
Herra on auttanut minua Henkensä avulla ja ilmaissut voimansa.
Niinä hetkinä, kun sairaus on riehunut kehossani, -
on Hän lohduttanut ja auttanut.
Hän on luvannut olla kanssani joka päivä, -
maailman loppuun asti.
Sinä otat askeleen myös tänään.
Koko ajan olet yhtä askelta lähempänä.
Kohta määränpää on saavutettu.
Kohta olet kotona ja pian nostat voitonseppeleen.
Pian kuulet Jeesuksen sanovan: -
"Hyvä on, sinä hyvä ja uskollinen palvelija, mene Herrasi iloon."
Olen nyt kehottanut sinua menemään lähemmäksi.
Rukoile nyt kanssani.
"Isä, kiitän sinua, että saan vaeltaa kanssasi -
ja saan olla kanssasi. Auta minua olemaan niin lähellä, että -
voin tuntea sydämenlyöntisi ja elämäsi sykkeen.
Auta, etten koskaan kadottaisi päämäärääni näkyvistäni.
Herra haluan päästä pelastuksen päämäärään. Aamen.
Rakas TV7:n katsoja, haluan vedota sinuun, -
että tulisit tukemaan tätä ohjelmasarjaa -
ja TV7:n koko työtä.
Uskon ja tunnen, että haluat olla mukana runsaalla lahjallasi!
Jumala sinua siunatkoon!
Suomennos: Anneli Olin