PROFEETALLISESSA VAAKAKUPISSA 3/12
JÄÄTYNYT MAA
Olette lämpimästi tervetulleita seuraamaan ohjelmaamme!
Ohjelman otsikkona on jäätynyt maa.
Luemme nyt yhdessä kanssanne Raamatun sanaa, -
Vanhasta testamentista, profeetta Hesekielin kirjasta.
Aloitamme Hesekielin kirjan luvusta 33:10-11: -
"'Niin, rikoksemme ja syntimme ovat meidän päällämme, ja -
me riudumme niiden tähden. Kuinka me voisimme pysyä elossa?'
Sano heille: Niin totta kuin minä elän, sanoo Herra, Herra, -
ei ole minulle mieleen jumalattoman kuolema, vaan se, että -
jumalaton kääntyy tieltänsä ja elää.
Kääntykää, kääntykää pois pahoilta teiltänne; -
ja minkätähden te kuolisitte, Israelin heimo!"
Hesekielin sanoma on erittäin voimakas.
Tapaamme kansan, joka on hengellisesti jäätyneessä maassa.
He valittavat Herran edessä, ja heidän syntinsä painavat heitä.
Monet heistä olivat tietoisia synneistään ja syyllisyydestään -
sekä hengellisestä jäätyneisyydestä.
Ateismin henki tukahduttaa monen ihmisen hengellisen elämän.
Ei ainoastaan Jumalan omaisuuskansa Israel koe tätä -
vaan myös kaikki muut kansat.
Jatkan vielä kertomusta jäätyneestä maasta.
Rukoilen ennen saarnaa: -
Herra auta minua olemaan kuuliainen Pyhälle Hengellesi.
Auta minua puhumaan selkeästi, rakkaudella ja myötätunnolla -
omalle maalleni Ruotsille ja koko Skandinavialle.
Herra auta minua näkemään profeetallisilla silmillä -
hengellinen tilanteemme rakkaassa Pohjolassa.
Jumala tietää, ettei pakkanen ole tullut vain omaan maahani -
vaan myös kaikkiin Pohjoismaihin.
Väkivalta juhlii riemuvoittojaan ja jäätävä kylmyys leviää -
kaupungeissa ja yhteiskunnissamme.
Moraalittomuus vallitsee, ja se, mitä meidän pitäisi hävetä, -
ylistämme lipuilla sateenkaaren kaikissa väreissä.
Pahempaa on kuitenkin se, että kun alamme ylistää luotua -
enemmän kuin Luojaa, hengellinen ilmasto muuttuu.
Apostoli Paavali korostaa tätä asiaa hyvin selventävällä tavalla.
Kuuntele, mitä Room. 1:28-32:ssa sanotaan: -
"Ja niinkuin heille ei kelvannut pitää kiinni Jumalan tuntemisesta -
niin Jumala hylkäsi heidät heidän kelvottoman mielensä valtaan, -
tekemään sopimattomia.
He ovat täynnä kaikkea vääryyttä, pahuutta, ahneutta, häijyyttä, -
täynnä kateutta, murhaa, riitaa, petosta, pahanilkisyyttä; -
ovat korvaankuiskuttelijoita, panettelijoita, -
Jumalaa vihaavaisia, väkivaltaisia, ylpeitä, kerskailijoita, -
pahankeksijöitä, vanhemmilleen tottelemattomia, -
vailla ymmärrystä, luotettavuutta, rakkautta ja laupeutta; -
jotka, vaikka tuntevat Jumalan vanhurskaan säädöksen, että ne, -
jotka senkaltaisia tekevät, ovat kuoleman ansainneet, -
eivät ainoastaan itse niitä tee, vaan vieläpä -
osoittavat hyväksymistä niille, jotka niitä tekevät."
Näen tässä hirvittävän voimakkaan profeetallisen sanoman.
Kun maa jäätyy, ilmenevät kaikki ne asiat, -
joista Paavali kirjoittaa Rooman seurakunnalle.
Voidaan ajatella, että Jumala käyttäisi moukariaan, -
ja puhdistaisi talonsa näistä ihmisistä.
Raamattu sanoo, että ei Jumala halua jumalattoman kuolemaa.
Päinvastoin. Hän lämmittää palelevia ja sulattaa jäätyneitä sydämiä.
Hän haluaa ihmisten kokevan, että hengellinen jääkausi, -
jossa olemme, voi totisesti loppua.
Mitä tarvitsemme? Mitä kaipaamme?
Me etsimme rakastavaa Jumalaa, joka ojentaa käsivartensa -
ja muuttaa voimallaan hengellisen ilmaston.
Tiesitkö, että olemme tienhaarassa?
Kun tiedämme, mitä tutkijat sanovat ympäristömme saastumisesta, -
silloin jokainen ajatteleva yksilö haluaa muuttaa elämäntapaansa.
Tiedämme, että jos emme niin tee, meitä uhkaa tuho.
Samalla tavalla on hengellisen elämämme laita.
Raamattuun on kirjoitettu: "Näin on Herra sanonut: -
'Astukaa teille ja katsokaa ja kysykää muinaisia polkuja, -
kysykää, mikä on hyvä tie, ja vaeltakaa sitä, -
niin te löydätte levon sieluillenne'." (Jer. 6:16).
Sana asettaa meidät tässä valinnan paikalle.
"...kysykää, mikä on hyvä tie, ja vaeltakaa sitä..."
Ihmiset vastaavat Jumalalle: "Emme vaella."
Pelkään, että useimmat ihmiset -
eivät halua kuunnella aikamme profeetallisia merkkejä.
Näen myös, että Jumalan seurakunta on tänä päivänä -
tienhaarassa ja tärkeän valinnan paikalla.
Kauhea eksytyksen henki on vienyt -
Jumalan kansan tuhoisaan orjuuteen.
Elämää pursuava hengellinen, lämmin "Golfvirta", -
Jeesuksen sovintoveri, vuotaa ristinpuun juurelta.
Siitä eivät monet hengelliset johtajat halua tietää mitään.
Monissa kirkoissa puretaan ristit pois, -
ettei ärsytetä vieraita uskontoja.
Harjoitetaan hengellisiä rituaaleja, ja siksi Herra sanoo: -
"Mitä on minulle suitsutus, joka tulee Sabasta, -
ja paras kalmoruoko kaukaisesta maasta?
Teidän polttouhrinne eivät ole minulle otolliset, -
eivätkä teidän teurasuhrinne minulle kelpaa." (Jer. 6:20).
Jumala kaipaa, että annamme itsemme uhriksi hänelle.
Skandinavia, minkä tien valitset?
Skandinavia, millaista elämää tahdot elää?
Nyt on Herran etsimisen aika!
Skandinavia, miksi olet niin itsepäinen -
ja vaellat yhä kauemmas Jumalasta?
Olemme Pohjoismaissa kieltäneet -
elävän kristinuskon opetuksen kouluissamme.
Sen sijaan olemme avautuneet epäpuhtaille hengille, -
ja likaisille ajatuksille, jotka vievät kansan yhä syvemmälle.
On merkillistä, että kun maassamme nykyään viihdytetään ihmisiä, -
niin suurimmaksi osaksi se koskee vyön alapuolella olevia asioita.
Puhtaalla ja raittiilla ei ole enää sijaa.
Näen myös, että yhä enemmän aletaan ylistää pimeyden voimia.
Kun itse kävin koulua, opetettiin siellä, että kirosanat ja -
kiroukset ovat hyvien tapojen, sanavaraston -
ja koulutuksen puutetta.
Kiroilemalla ihmiset kutsuvat pahoja voimia puoleensa.
Kiroilu on pahojen henkien ja paholaisen ylistämistä.
Tarvitsemme uuden kohtaamisen elävän Jumalan kanssa.
Meidän on mentävä ylös Karmelin tulen äärelle lämmittelemään -
niin kuin tapahtui Eliaan päivinä.
Sanomme profeetta Elian tavoin: -
"Se jumala, joka vastaa tulella, on Jumala." (1 Kun. 18:24)
Meidän täytyy vielä kerran rukoilla pelastusarmeijalaisen -
William Boothin laulun sanoin: -
"Oi Jumala, Sinä kirkas puhdas liekki, lähetä tulesi, -
lähetä tulesi, lähetä tulesi, -
tänään Sinua avuksemme huudamme, lähetä tulesi, lähetä tulesi.
Alttarille uhraan nyt elämäni, ota vastaan se kokonaan.
Tulella kruunaa uhrini nyt, lähetä tulesi, -
lähetä tulesi, lähetä tulesi."
En tiedä, kuinka paljon tästä täytyy puhua.
Olen vakuuttunut, ettemme koskaan voi puhua tästä liian usein.
Pelastusarmeijan perustaja Booth sanoi vanhoilla päivillään: -
"Pelkään, että ensi vuosisadalla asiat muuttuvat perin pohjin.
On oleva uskontoa ilman Pyhää Henkeä -
ja kristillisyyttä ilman Jeesusta Kristusta.
Synnit saa anteeksi ilman katumusta.
Pelastukseen ei tarvita uudestisyntymistä.
Politiikka ei tarvitse Jumalaa.
Taivaasta puhutaan muttei kadotuksesta.
Tuntuuko tutulta?
Minä tunnen tämän erittäin hyvin.
Nuo "jäätyneet" sanovat, ettei Jeesusta enää tarvita.
Eihän meidän tarvitse mainita Häntä niin usein.
Voimme puhua Jumalasta, - mutta Jeesuksesta puhuminen vaimennetaan.
Uskonto ilman Pyhää Henkeä on todella pelottavaa.
Osa ihmisistä ja jopa ne, jotka kerran kutsuivat itseään -
helluntailaisiksi, eivät juuri enää puhu helluntain tulesta.
Pastori, laulaja, kirjailija Allan Törnberg kirjoitti: -
"Onko helluntai sydämessäsi tänään? Muistat sen ihanan päivän, -
jolloin ristin juurella seisoit, ja Hengen lahjat, jotka Jumala antoi."
Sitten seuraa kysymys, joka kertosäkeen jälkeen: -
"Ystäväni, kuinka on tänä päivänä?"
Ei puhuta ainoastaan pelastuksesta ilman uudestisyntymistä -
tai syntien anteeksiannosta ilman katumusta.
Näemme selvästi myös, ettei politiikassa tarvita enää Jumalaa.
Siksi minun Ruotsini palelee.
Siksi ihmiset palelevat Skandinaviassa.
Rakensimme lainsäädäntömme kymmenelle Jumalan käskylle.
Nyt olemme kääntäneet Hänelle ja lain käskyille selkämme.
Muutamme Jumalan Sanaa vieraalla tavalla.
Palatkaamme takaisin Jumalan Sanaa ennen kuin on liian myöhäistä.
Joh.1:1 sanoo: "Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan tykönä, -
ja oli Jumala. Sana tuli lihaksi ja asui meidän keskellämme."
Jeesus on Jumalan Sana.
Ja, kun palaamme Sanaan, kohtaamme todellisen Jumalan.
Ainoastaan nöyrä syntiemme ja syyllisyytemme tunnustaminen -
saa aikaan herätyksen, jota me kaikki tarvitsemme.
Silloin olemme valmiita jättämään ahneuden hengen, -
pahuuden, juoruilun ja tyhjät kerskaukset.
Silloin taivumme Jumalan tahdon alle, ja alamme vaeltaa -
sitä ainoaa tietä, joka johtaa elämään, Jeesus-tietä.
On erittäin tuskallista nähdä, miten oma maamme, -
ja toiset maat jäätyvät yksi toisensa jälkeen.
Seurakunnassa pitäisi olla vain kivaa.
Siellä, jossa meidän tulisi puhua vakavia sanomia, -
on enemmän tilaa show-meiningille.
Ymmärrän, että sanomaa tulee vähän sopeuttaa aikaan, jossa elämme.
En kuitenkaan ymmärrä vähääkään sitä, -
että Pyhän Hengen virran läsnäolo karkotetaan kirkostamme.
En jaksa istua jumalanpalveluksessa koko ajan vain nauraen.
Olen täysin vakuuttunut siitä, että viluinen sielu etsii lämpöä -
sydämeltä, joka vuotaa verta ihmiskunnan vuoksi.
Jeesus sanoi: "Olen tie, totuus, ja elämä." (Joh. 14:6)
Vaellatko sillä tiellä, joka johtaa Elämään?
Ajatteletko olevasi nykyaikainen ihminen?
En suosittele jumalanpalveluksia 1800-luvun tyyliin.
Kaipaan Hengen aaltoa, jonka pyhyys ja lämpö sulattavat jäätyneet.
Ps.147:18: "Kun hän käskee, jää sulaa." (KR -92)
Tarvitsemme uuden kevään!
Talvi on kestänyt pitkään.
Talvi on viilentänyt ilosi, rauhasi ja uskosi tulevaisuuteen.
Mutta jos Jumalan Henki saa tulla yllesi, -
saat kokea jotain ihmeellistä.
Silloin se, mikä on lakannut viheriöimästä elämässäsi, -
alkaa jälleen kukoistaa.
Ps. 1:3: "Vanhurskas on kuin istutettu puu vesiojain tykönä, -
joka antaa hedelmänsä ajallaan."
Kukoistavatko seurakuntamme?
Usein täytyy sanoa, ettei asia ole niin.
Kiitos Jumalalle, että maissamme on palavia seurakuntia ja ihmisiä.
Mutta tarvitsemme jotain lisää.
Tarvitsemme Jumalan lämpöä pyyhkimään maata -
taivaallisella kirkkaudellaan, ja silloin maa alkaa sulaa.
Meillä ei ole enää varaa pidempiin routakausiin.
Luin eräästä hyvin jännittävästä tapahtumasta Tanskassa.
Eräällä miehellä oli puutarhoja ja kasvihuoneita.
Kasvit olivat hyvin herkkiä alhaisille lämpötiloille.
Siksi hänellä olikin kasvihuoneissaan pakkasvahti.
Se hälytti, jos lämpötila laski liikaa.
Luin artikkelin, joka käsitteli pakkasvahtia.
Silloin aloin hengessäni rukoilla: -
"Jeesus, laita pakkasvahteja seurakuntiimme ja omaan elämääni -
hälyttämään, jos hengellinen lämpötila laskee liikaa.
Laita hälytys niin kovalle, etten voi sivuuttaa sitä."
Tarina miehestä jatkuu vielä.
Eräänä päivänä pakkasvahti hälyttää ja hänelle tulee kiire.
Hän laittaa vara-aggregaatin käyntiin -
saadakseen lämmön nousuun.
Hän sai lämmön nousemaan niin nopeasti, -
ettei menettänyt yhtään kasvia.
Sillä tavalla Jumala haluaa tulla Skandinavian kansojen ylle.
Pakkasvahti hälyttää: "On aika palata takaisin."
On aika etsiä Jumalan Pyhää Henkeä.
On aika antaa tulen palaa ilmestyksen korkeudessa.
On aika antaa Pyhän Hengen merkata meidät väkevällä tulellaan.
Annatko sinä Pyhän Hengen tulla elämäsi ylle?
Onko sinulla sisäinen pakkasvahti?
Toivon, että pelkäät maailmallista elämää -
etkä pyri elämään mahdollisimman lähellä maailmaa.
Ajattele sen sijaan näin: "Jumala, auta pakkasvahtia toimimaan.
jotta voin elää mahdollisimman lähellä Sinua."
Sellainen rukous on Jumalan mielen mukainen.
Sen rukouksen Hän kuulee.
Kehotan kaikkia Skandinavian esirukoilijoita anomaan, -
että Skandinavian maat saisivat uuden armon ajan -
ja että kääntyisimme pyytämään, että Herra Jeesus vielä kerran -
kastaisi meidät Pyhän Hengen tulella.
Anna lämpimän voitelusi virrata meidän kaikkien yllemme.
Aamen.
Vielä kerran vetoan puoleenne rakkaat TV:n katsojat, -
että tukisitte TV7:ää ja tätäkin ohjelmasarjaa.
Jumala suokoon, että avaat sydämesi -
ja annat runsaan lahjan tälle siunatulle työlle!
Tue TV7:ää!
Suomessa: Käytä ruudussa näkyvää tilinumeroa, -
tai soita ruudulla näkyvään tukinumeroon. Kiitos!
Suomennos: Anneli Olin