SKAPELSE?
EVOLUTION?
DINOSAURIER
I BEGYNNELSEN...
URSPRUNG
VÄXTER, DJUR, MÄNNISKOR
DESIGN?
FLOD, FOSSIL, SEDIMENT
OBSERVATION
BEVIS, INTELLEKT, FAKTA
VARFÖR TRO? Don Patton, FD
Tron är den första principen.
Den är kristendomens grund.
Som vi nyss sjöng så får tron oss att se sådant -
som världen inte ser. Vi ser Kristus på korset, -
de under Han gjorde, genom tro.
Heb 11:6 säger "Utan tro är det omöjligt att behaga Gud, -
för den som kommer till Gud måste tro att han finns -
och att han lönar dem som söker honom."
Det är inte bara nödvändigt, utan Heb 10:38 säger också: -
"Min rättfärdige ska leva av tro.
Men drar han sig undan, har min själ ingen glädje i honom."
2 Kor 5:7 "Vi lever här i tro, utan att se."
Det är något vi måste och något vi lever av.
Det är grunden för kristendomen.
Olyckligt nog har jag märkt att tro är något som ofta missförstås -
i kristendomen och många av mina bröder missförstår -
den grundläggande naturen och viktiga saker gällande tro.
Om grunden är bristfällig blir inte själva byggnaden bättre.
Dessa missförstånd får allvarliga konsekvenser.
Låt oss tillsammans tänka på tro och vad Bibeln säger om tro.
Vi börjar med världens syn på tro.
Med världen menar jag här dem som motsätter sig kristendomen.
Ett bra exempel är H.L. Mencken, reporter för Baltimore Sun, -
som gjorde narr av tron vid den såkallade Approcessen.
Det var kring år 1925 i Johnson City i Tennessee.
Han sa: "Tro kan kort definieras som en ologisk tro på -
att det osannolika förekommer."
Jag tror många anser att det är vad tro är.
Att om du tänker vara kristen måste du lämna förnuftet vid dörren -
och sluta tänka, -
vara ologisk.
Jag tror inte alls det är så.
Jesus sa i Matt 22:37 "Du ska älska Herren din Gud av hela ditt hjärta -
och av hela din själ och av hela ditt förstånd."
Du lämnar inte förståndet bakom dig.
Men människor har frågor när det gäller tro.
Vad är källan, hur kommer det sig att man har tro?
Är den en gåva från Gud? Förmedlad av föräldrarna?
Kommer den av att läsa Bibeln? Det säger Bibeln.
Eller enbart genom att läsa Bibeln?
Finns det yttre bevis i naturen, i arkeologin?
Hur får vi tro? Det är ingen enkel fråga.
Det finns många felaktiga uppfattningar som vi ska se på.
Vissa menar att det som baseras på bevis inte egentligen är tro, -
utan motsatsen till tro.
Jag är övertygad om att det är en feltolkning.
Många anser att det är trevligt med bevis, -
men att kristna accepterar Bibeln genom tro, inte bevis, -
och menar att dessa två är motsatser.
Jag tror dessa är grundliga missförstånd som vi bör förstå.
Vi ska förstå sanningen om dem.
Vi börjar med Bibelns definition på tro i Heb 11:1.
Engelska KJV-översättningen säger att tro är bevis. Dålig översättning -
och ett dåligt koncept. "Tron är en övertygelse..."
som jag menar är grundad på bevis, -
"en övertygelse om det man hoppas, en visshet om ting som man inte ser."
Vi blir övertygade om att något vi inte ser, känner eller rör vid är sant.
Är processen ologisk?
Det tror jag inte alls.
Vi tror på, är övertygade om, mycket vi inte ser.
Hur många av er har träffat George Washington?
Ingen här? Har någon skakat hand med honom eller hört honom tala?
Men hur många tror det fanns en sådan man?
Vi ser bevisen i monument, målningar, det han skrev.
Det vore orimligt att inte tro att en sådan man funnits.
När ni i morse körde till gudstjänst körde ni i tro på att föraren -
på andra sidan vägen hålls där.
Det är en rimlig bedömning på söndag morgon.
Du körde i tro. Jordbrukaren sår sitt utsäde utan att veta -
att det blir regn och sol, men gör det i tro.
Han sår. Det är inte ett orimligt sätt att leva.
Det finns övertygelser där man har orimliga ställningstaganden -
och övertygelser, men vari ligger skillnaden?
Varför tror vi att Jesus är Guds Son och Bibeln Hans Ord?
Är det för att mamma sagt det? För att det står så i en bok?
Hur vet vi?
Vi ska först se på några felaktiga, populära svar som många använder.
Rent praktiskt kan orsaken till många människors tro vara -
att "alla vet att Jesus är Guds Son".
Men så kommer du till universitetet och det verkar som om ingen tror -
att Jesus är Guds Son. Argumentet fungerar nu i motsatt riktning.
Reser du till vissa andra länder tror "alla" på Muhammed.
Eller så tror "alla" på Konfucius eller hinduismens gudar.
Så hur effektivt är det konceptet?
Jag tror inte man genom rösträkning kan avgöra vad som är sanning.
Jesus säger i Matt 7:13-14 att det finns en väg som leder till fördärvet -
och den port är trång och den väg smal som leder till livet -
och det är få som finner den.
Vi vill inte gå den breda vägen till fördärvet, som många går på, -
utan den väg som få finner. Sanning beror inte på majoritetsbeslut.
Det är väldigt många som tror på Koranen -
men jag anser inte det vara någon slags betydande bevis.
Andra säger sig tro "för att Jesus bor i mitt hjärta".
Jag anser inte det heller vara en bra motivering.
Om du är kristen och följer Guds Ord så bor Jesus i ditt hjärta.
Så säger Bibeln, det är ett faktum baserat på Skriften.
Men är det ett bra bevis?
När man talar med dem som tror på Koranen, ser deras hängivenhet, -
de ger t.o.m. sina liv som självmordsbombare, -
så har också de en gud i sitt hjärta.
De muslimer som flög flygplanen in i tvillingtornen var i sina hjärtan -
övertygade och deras gud levde i deras hjärtan.
Är det bevis på att det de trodde var sant?
Det tycker jag inte. Om vi accepterar det här argumentet ger det kraft åt -
modern pluralism, att alla som har en djup tro ska accepteras.
Då får man inte fördöma irrläror, de får tro dem i sitt hjärta.
Hjärtat är ingen bra grund för bevis.
Jer 17:9 "Bedrägligare än allt annat är hjärtat, det är obotligt sjukt.
Vem kan förstå det?"
I Ords 28:26 skriver Salomo: "Den som förlitar sig på sitt hjärta -
är en dåre, den som vandrar i vishet blir räddad."
Det var inte jag som sa det, utan Salomo.
Jag tror han har rätt, men många människor är dåraktiga.
De lägger sin tilltro till hjärtat och tror så.
Jag anser det vara ett felaktigt svar.
Andra säger sig tro "genom upplevelsen av nåd".
Det är populärt idag. Våra kalvinist- vänner säger att det är så vi måste -
ha det - se en vision, höra en röst, ha någon form av mirakulös -
upplevelse så att du kommer till tro.
Tänk på det och på definitionen vi nyss såg på.
Heb 11:1 "Tron är en övertygelse om det man hoppas, -
en visshet om ting som man inte ser." Om du ser det är det erfarenhet -
som ger kunskap, inte tro.
När du rör vid det är det en erfarenhet, inte tro.
2 Kor 5:7 "Vi lever här i tro, utan att se."
Om du ser det så vet du. Det är per definition inte längre tro. Fungerar ej.
Vi ska strax tala om Tomas som måste få vidröra.
Det blev kunskap som han kunde vittna om. Mer om det om en stund.
Det är idag populärt bland teologer att tala om "trossteg".
I Texas säger man att man bara "tar och gör det".
När man gjort det blir det lättare -
och det blir starkare och du blir bättre på det.
Men du bara gör det, utan och trots bevis.
Hur annars kan man beskriva fördomar -
än genom att nå en slutsats utan bevis, trots bevis?
Man vänder bevisen ryggen och tror trots bevis. Inte ärligt, eller hur?
Om du tänker älska sanningen och ärligt följa den -
så vänder du inte bevis och fakta ryggen.
Vi vandrar inte i fördomar, inte med en oärlig grund.
Även om jag anser en hel del som kallas kristendom gör det.
Rätt svar då? Ords 18:13 "Den som svarar innan han lyssnat, -
handlar dåraktigt och skamligt."
Låter som ett steg ut i mörkret.
Det rätta svaret anser jag vara ärligt.
Det är att älska sanningen, följa bevisen och utvärdera dem.
Vad är för, vad emot? Vi kan använda vågskålarna som illustration.
På ena sidan för tro, på andra sidan mot.
Vilken väger tyngre?
Integritet följer bevisen.
Fördom kan vända bevis ryggen.
Det här anser jag vara rätt svar.
Det kommer jag att försvara under resten av föreläsningen i dag.
Många ser på det här och säger - vänta lite nu...
När man ser på apostlarna och vad som hände i Nya Testamentet -
var det väl inte detta som övertygade apostlarna, Tomas, eller Paulus?
Paulus övertygades av erfarenheten på vägen till Damaskus.
Det var då han blev övertygad om att Jesus var Guds Son.
Svaret när man möter den felaktiga uppfattningen -
är att det inte födde tro, utan kunskap så att de kunde bli vittnen.
Idag är det inte många som har en aning om vad det är att vara vittne.
Det har blivit förvrängt.
Om du i en domstol försöker vittna om något du inte sett -
så kommer de att tysta ner dig. Det är rykten, det tillåts inte.
Man måste vara säker, måste ha varit på plats för att vittna.
När Ananias kom till aposteln Paulus för att förklara vad som hänt honom -
på vägen till Damaskus, sa han "Men res dig och stå på dina ben!
Jag har visat mig för dig..." för att du ska ha tro? Nej, det sa han inte.
"...för att utse dig till tjänare och vittne..." Apg 26:16
Apostlarna var vittnen som sett Kristus, Paulus var inte med där.
För att vara apostel måste han vara vittne, så Herren visade sig.
Det var syftet, enligt Ananias.
Inte bara det han sett, utan det som skulle uppenbaras för honom.
I Apg 1 väljer de någon som ska ta Judas plats, vem ska bli apostel?
"Därför måste en av de män som har varit med oss under hela den tid -
då Herren Jesus gick in och gick ut ibland oss, från det att han döptes -
av Johannes till den dag han togs upp ifrån oss, en av dem -
måste vara ett vittne om hans uppståndelse tillsammans med oss."
"Också ni ska vittna, -
eftersom ni har varit med mig ända från början." Joh 15:27
1 Joh 1:1 "Det som var från begynnelsen, det vi har hört, -
det vi med egna ögon har sett, det vi har skådat -
och rört med våra händer, om detta vittnar vi: Livets Ord."
Det är ett vittne. Att någon är övertygad -
om vittnesbördet om någon annan de inte sett och berättar det vidare -
är att berätta vidare, inte att vara ett vittne.
Det är bra, men det är inte att vara ett vittne.
En vän till mig som är predikant i Fort Lauderdale, mycket bra predikant, -
diskuterade detta med några andra.
Vi diskuterade vad andra sagt. "Vad tycker du om Jehovas vittnen?"
"Vet inte, har aldrig träffat ett", sa han.
Tänk på det. Ett rätt bra svar.
I Joh 20 hänvisas det till händelsen -
som precis beskrevs och jag uppskattar det som sägs.
Joh 20:25, apostlarna kom till Tomas, de hade varit där när Herren -
uppenbarade sig mitt ibland dem. De var livrädda, förvirrade, besvikna, -
och så uppenbarar sig Herren.
Tomas missade det. Bara en predikan, men...
Det får vi ta en annan gång.
"Vi har sett Herren" - ögonvittnen säger det till Tomas.
Tomas säger att han inte tror dem.
Det här var människor som han visste var pålitliga.
Flera av dem säger "vi såg Honom", men han tror dem inte.
Jag tycker inte det är särskilt ärligt.
Han hanterade inte bevisen rättvist eller ärligt just då.
Till sist övertygades han av erfarenhet, av att vidröra -
när Herren sa att han skulle röra vid Hans händer och Hans sida.
Jesus sa: "Du tror därför att du har sett mig.
Saliga är de som inte har sett men ändå tror." Joh 20:29
De som inte har sett.
När vi utvärderar detta i relation till apostlarnas roll -
ser vi att där är ett riktigt bra vittne.
En riktig skeptiker. En man som är så orättvis -
att han kallar sina bästa vänner lögnare. Men han blev övertygad!
Sådan var Tomas. Och sedan vittnade han.
Det är ännu starkare. Ett antagonistiskt vittne, som man säger.
Det var apostlarnas roll. De måste se så de kunde berätta vad de sett.
Men de är välsignade som hanterar bevisen bättre än Tomas gjorde.
Inte de som tror vad man än säger dem.
Han fortsätter i nästa vers berätta hur de kan tro på det de inte sett.
"Många andra tecken som inte är nerskrivna i denna bok -
gjorde Jesus inför sina lärjungar.
Men dessa har blivit nerskrivna för att ni ska tro -
att Jesus är Messias, Guds Son..." Joh 2:29-30
Vi tror genom att se på bevisen i ögonvittnesskildringar.
Det är bra bevis. När man kommer inför domstol -
och åtalas för mord och 12 personer säger sig ha varit där och sett det -
så då har du allvarliga problem. Det är mäktiga bevis.
Det är sådana bevis som övertygar människor i Nya Testamentet.
Låt oss se på dem som blev övertygade, som kom till tro.
Fall där vi ser tro födas.
I Apg 2 finns de som mördade Guds Son, -
som 50 dagar tidigare ropade: "Korsfäst!". Nu tror de!
Hur gick det till?
De hörde Petrus predika. Han sa inte att "ni behöver tro detta".
Petrus måste övertyga dem och presenterade bevis.
Ofta läser vi bara hans predikan utan att se allt det andra.
Vi tar "frågor och svar" men hoppar över huvudsaken.
Han inleder med profetior. Apg 2:25 "Ty David säger om honom..."
Han visar hur Kristus beskrivs. De hade trott Han skulle regera i världen.
Men Han dog. Det var inte vad de förväntat sig.
David sa att Han måste dö! Men Hans kött skulle inte möta förgängelsen.
Efter profetian sa Petrus (Apg 2:32) "vi kan alla vittna om det".
Vi såg Honom dö, vi såg Honom leva.
Vi åt frukost med Honom vid Galileiska sjön.
Så presenterar han bevisen som de alla kan se: -
Undret att alla hör sitt eget språk talas, från alla folk på jorden.
Han lägger fram punkt ett, två och tre.
Och Apg 2:36 "Därför kan hela Israels folk veta säkert..."
Vad är tro? Visshet om det man hoppas på.
Hur kom de till tro? Här är bevisen och här är slutsatsen.
Därför kan vi veta säkert, tro.
De blev övertygade. Var det för att de kände en känsla i hjärtat?
Eller när det brände i bröstet? De upplevde något? Nej.
När de hörde vad Petrus sa. - "Men det träffade dem i hjärtat!" - Javisst.
För att de blev övertygade om att de mördat Guds Son. Hur känns det?
"Ni trodde er göra rätt, men ni mördade Guds Son!" - Oj...
Om det inte träffar en i hjärtat så är något fel.
De blev övertygade och förstod därför att de var syndare.
"Men det var ju upplevelsen under pingsten som övertygade folk -
och därför talade alla i tungor."
Hur många talade i tungor? Apg 2:7 säger att galileerna talade i tungor.
Varifrån kom folkmassan? Från alla världens nationer.
Varifrån kom apostlarna? I kap.1 talar ängeln vid graven: -
"Galileer, varför står ni och ser mot himlen?"
De som talade var alla galileer, det var apostlarna.
Den Helige Ande verkade genom orden Han gav apostlarna.
Men folket lyssnade, bedömde bevisen och blev övertygade -
och träffades i hjärtat när de förstod att de mördat Guds Son.
Det hände på pingstdagen.
Paulus predikar precis samma sak senare.
Petrus upprepar samma tal vid templet, i Apg 3.
I Apg 17 ser vi hur judar som inte trodde fick tro.
Paulus går till synagogan och samtalar och förklarar för folket -
utifrån Skrifterna. Han sa inte att de skulle stiga ut i det okända.
Han sa inte att de ska vänta på en upplevelse. Det handlar inte om det.
Han "förklarade och visade att Messias måste lida".
De trodde inte det, men Han måste lida, enligt Skrifterna.
Han förklarade, liksom Petrus på pingsten.
"Denne Jesus som jag förkunnar för er, han är Messias." Apg 17:3
Han gav dem också bevis och visade att de måste tro på det.
De var ärliga, öppna (eng. ädla).
Här i Berea var de ädlare, i Tessalonika trodde några -
men inte lika många. "Folket där var öppnare än de i Tessalonike.
De tog emot ordet med stor villighet och forskade varje dag i Skrifterna -
för att se om det stämde.
Många av dem kom till tro..." Apg 17:11-12
Varför trodde de? "Tja, vet inte..." De forskade i bevisen -
och därför trodde de! Så står det. Hur vet du då inte?
Det var inte för en upplevelse eller för att de steg ut i något okänt.
De såg på bevisen, var ärliga. De såg på bevisen i Jes 53 -
Ps 69, Ps 22... Profetior som visade att Jesus är Kristus.
Dessa människor trodde på Bibeln.
Inte alla trodde på Bibeln under NT:s tid och vissa säger att man ska -
glömma dem som inte tror Bibeln. Om apostlarna haft den attityden -
hade de inte haft många att tala med.
Det här är en bra källa för bevis. Det är Guds Ord. Du kanske redan vet -
att det är Guds Ord. Rom 10:17 talar om det här när det talar om -
att tron kommer av predikan och predikan genom Kristi ord.
Några som är lite förvirrade menar att tro kommer enbart av Kristi ord.
Men så står det inte.
Ett liknande misstag kan kopplas till Rom 5:1, vi har förklarats rättfärdiga -
av tro och vissa vill klämma in att det är enbart av tro.
Så står det inte, andra verser anger att också andra saker spelar in.
Vissa vill också klämma in ett "enbart" i Rom 10:17, "enbart" genom Ordet -
får vi tro. Så står det inte.
I Apg 17:28 förklarar han och ger bevis ur Skrifterna -
och när han här fortsätter till Aten -
citerar han inte Jesaja.
Filosoferna där hade inte blivit imponerade av det.
Han börjar där de befinner sig. Man kan inte börja -
med sjätte klassens material för förstaklassister.
Han började på deras "nivå".
I USA har vi kunnat börja lite längre fram för människor har redan -
trott på Bibeln som Guds Ord, som Paulus gjorde i början på Apg 17.
Den tiden håller på att passera.
Vi träffar allt fler människor som inte har den övertygelsen.
Vi måste som Paulus i Apg 17:28 lägga fram andra bevis.
Han hänvisar här till deras egna skalder och vad de skrivit.
"För i honom är det vi lever och rör oss och är till..."
Deras skalder sa att vi är av Guds släkt och så trodde de.
"Är vi nu av Guds släkt bör vi inte tänka oss att det gudomliga liknar -
något av guld, silver eller sten, en bild..."
Tror ni att ni kommit ur en sten?
Tror ni att ni är söner till en gudabild i silver?
Kom igen, era egna skalder påpekar ju detta.
Det var ett bra argument och fick resultat.
Alla blev inte övertygade, men några berördes och blev kristna.
I Rom 1:20 skriver Paulus: "Ända från världens skapelse..."
Han talar om bevisen för hedningarna.
"...syns och uppfattas hans osynliga egenskaper, hans eviga makt -
och gudomliga natur, genom de verk han har skapat."
Hur ser man Guds osynliga egenskaper?
Det är tro.
De kan förstås genom de verk Han har skapat.
Genom skapelsen. Det är så tydligt och kraftigt -
att de är utan ursäkt.
Se på vad blivit skapat. Jes 40:26 "Lyft upp era ögon mot höjden och se:
Vem har skapat allt detta?
Vem för härskaran däruppe fram i räknade skaror?
...han nämner dem alla vid namn..." Hans makt kan ses i skapelsen.
Man kan hitta bevis i Jesaja -
om man accepterar det som Guds Ord. I annat fall kan vi se på -
det som är skapat. Tänk på vad era egna diktare sagt.
Låt oss komma till tro på Guds Ord.
Det kan tydligt ses. "Därför är de utan ursäkt."
Intressant begrepp, "ursäkt".
På andra ställen är samma ord översatt till "försvar" eller "svar".
Det betyder en rationell förklaring.
De har ingen.
När man ser på alla bevis omkring oss finns det inget försvar -
för att inte tro. Samma ord hittar vi i 1 Pet 3:15.
"Var ständigt beredda att svara -
var och en som ber er förklara det hopp ni har."
Förklara eller ge en orsak.
Samma ord finns i Apg 26:2 där Paulus ställts inför domstol.
Han säger att han ska försvara sin tro.
Det är i stil med hur en försvarsadvokat talar.
"Var ständigt beredda att svara..." 1 Pet 3:15
Det fungerar inte att säga att man tagit ett steg ut i det okända.
"Det var en upplevelse, jag kan inte beskriva den..."
Fungerar inte.
Kristna har något som går att försvara. Och vi befalls vara beredda till det.
Jag minns tydligt första gången jag stod inför att ta detta ansvar.
Jag gick i skola och Clinton Hamilton undervisade om bevis -
och det gjorde ett intryck.
Han bad mig resa mig upp, jag var 18 år gammal, -
var uppväxt i ett kristet hem.
"Berätta för klassen varför du tror att Jesus är Guds Son -
och att Bibeln är sann. Jag är inte troende, låt höra ditt försvar."
Okej... Det finns profetior.
"Vilka profetior?"
Nå... De finns någonstans...
"Har du andra bevis?" - Sekulära historiker... - "Vilka då?"
Josefus, Bar-Serapion Ganska bra av en 18-åring.
Han sa att Josefus nämner en Crispus som kan ha varit Kristus, vi vet inte.
Bar-Separion hade fel datum. Jag nämnde Tertullianus och han sa -
att han kom 200 år för sent.
Inget av det han sa stämde, men det visste jag inte.
Jag gav efter, okej, 200 år för sent...
Mitt försvar höll inte. Det var en av de bästa saker som hänt mig.
Efter det blev jag beredd.
Jag hoppas du också är det. Om vi skulle be folk ställa sig upp -
och försvara tron, hoppas jag du skulle göra det bättre än jag då.
Och att du kunde ge svar på tal om någon var av annan åsikt.
Så gjorde de kristna i Nya Testamentet.
De var övertygade på basen av bevisen och de kunde berätta det.
Det handlar det här om, att hjälpa oss förbereda oss för dylikt försvar.
Jag uppskattar dem som inser behovet av det -
och ger möjlighet till det.
Många har felaktiga uppfattningar om tro.
Då är de totalt oförberedda.
Idéer har konsekvenser. Vi ska kort se på vad felaktiga uppfattningar ger -
när det gäller trons karaktär.
Om du tror att tro kommer av upplevelse, vilket det inte gör, -
om du tror det och du måste ha tro för att komma till himlen -
och du måste ha en upplevelse för att ha tro, så måste du ha en upplevelse.
Suggestionens kraft är ibland stark. Du kan böja dig ner och be -
tills du till sist får en upplevelse.
Du har en upplevelse genom suggestionens kraft.
Hypnos är ett exempel på hur människor ser saker -
genom suggestionens kraft. Det finns inget där, men de ser det.
Det finns människor som tror att de är förtappade om de inget ser.
De ber till dess de ser något.
Vissa av er känner kanske till Tommy Porch, en bra förkunnare.
När vi var unga var vi med en grupp ungdomar -
och en hypnotisör var med och tog Tommy till ett annat rum och -
hypnotiserade honom och sa att jag har en svans.
När han kom tillbaka i rummet såg han på mig, ögonen blev stora -
och man frågade vad som pågår. "Don har en svans!" Han såg den.
Hur bestrider man det? "Tommy, du tror inte på evolution -
och du har aldrig förut sett en man med svans. Vi kommer inte från apor."
Men om han ser svansen...? Den process Gud skapat för att ge tro -
fungerar inte så bra på grund av villfarelsen -
som kom genom suggestionens kraft.
Många gånger talar vi med vänner och grannar och visar bevis -
men de har förts vilse genom suggestion.
Med sådana måste man backa till grunderna i nytestamentlig tro.
Poäng ett, två, tre. De övertygas genom att utforska bevisen.
Dessa människor förnekar det på grund av vad de känner.
Vi har att göra med en grundläggande missuppfattning om vad tro är.
Om man säger "tro bara" trots bevis -
så kan människor bli bra på det.
De vänder blicken ifrån bevisen. Många tror att kristendomen är sådan.
Att man vänder blicken från bevisen och håller fast vid övertygelsen.
Har ni träffat sådana?
Ofta beror det på en missuppfattning om vad tro är.
De tror det går till så, och gör det.
Vad du än ger dem för bevis så har de lärt sig vända bort blicken.
Mark Twain skrev om att gå till sina grannar -
och fråga om han fick låna yxan. - Nej, min hustru lagar en soppa.
Vad har det att göra med att låna yxan, undrade han.
- Vilken ursäkt som helst duger om jag inte vill låna ut min yxa.
Det intrycket får vi ibland när vi försöker dela evangeliet.
De kan säga vad som helst, de har lärt sig bortse från fakta.
Vilken ursäkt som helst duger. De missförstår vad tro är.
Vi ser på hur det är när någon vill väga bevisen -
och följa spåren, vart de än leder.
En sådan person lyssnar till bevisen. Som de öppet sinnade i Berea -
är de beredda att lyssna. Andra är inte alls beredda att lyssna.
Men de som ser saken så här kommer att lyssna, -
och lära känna sanningen.
Det lovar Gud i Joh 7:17.
"Om någon vill göra hans vilja..." Svårt att översätta, det handlar om -
en vilja att veta och en vilja att göra.
Vad är löftet? "...[han ska] förstå..." En person med ärligt hjärta -
som verkligen vill veta, ska förstå. Det lovar Jesus.
En annan översättning är "om han önskar sig vilja att göra Hans vilja".
Det finns en önskan och en vilja att göra.
Vi ser på det motsatta löftet.
2 Tess 2:10-11, vad sker när en person inte älskar sanningen?
"Därför sänder Gud villfarelsens makt över dem...", en stark villfarelse, -
så att de inte kommer att känna sanningen.
Om du vill känna sanningen får du det.
Älskar du inte sanningen så lär du inte känna den.
Se till att vara ärlig och följa bevisen.
Den som väger bevisen kommer också att undervisa.
Bevisen har övertygat personen och liksom de i Apg 8:4 -
som blev övertygade går de ut och går inte att tysta ner.
En dam berättade en dag att Jehovas vittnen knackade på dörren.
Hon sa att hennes tro var stark så hon stängde dörren framför näsan på dem.
Fördomarna var kanske starka... Sitt i stället ner med personen -
och undervisa om deras lära, vad Bibeln säger och visa dem -
vad som är sanning. Om de knackar på dörren -
så bjud in dem för att diskutera.
Du kan göra det när du vet vad och varför.
Du kan försvara det.
Du vill prova på det, precis som en jägare som har en ny hund.
Dessa människor kommer att stå starka. Kolla Paulus brev till Timoteus.
Här fanns de som ville omkullkasta andras tro, Hymeneus och Filetus.
De sa att uppståndelsen redan skett, orden spreds som cancersvulster.
Hur reagerar unga förkunnare när de ser sådant? De blir modfällda.
"Många har ändrat sig...
Kanske alla tror lite på eget sätt..."
Paulus skriver: "Men Guds fasta grund består..." 2 Tim 2:19
Detta faktum har inte förändrats hur många som än vänder sig bort.
Hur mycket cancersvulster som än inverkar så är fakta fortfarande fakta.
Om din tro baseras på fakta står du fast oberoende av vad andra säger.
Vad ser vi idag i Kristi kropp? Människor som inte vill lyssna, -
som inte är på rätt väg eller intresserade av att vara det, -
sådana som inte vill undervisa andra och som inte klarar prövningar.
Jag anser det handla om tro. Jag tro det beror på missuppfattningar -
och att de inte har en tro som i NT som de kan försvara.
Det får många slag av konsekvenser. Nyckeln till det vi talat om idag -
finns i Luk 8:15 där Jesus talar om olika jordmåner.
Vissa är bara inte intresserade av sanningen, den rinner av dem -
som vatten av en gås eller säd av en sten.
Men alla är inte sådana. Vi letar efter goda, ärliga hjärtan.
De är intresserade av att känna sanningen, de följer bevisen, -
är ärliga nog att säga att de vill ha sanningen.
De har den attityd Salomo talade om i Ords 23:23.
"Förvärva sanning och sälj den inte, förvärva vishet, fostran och insikt."
Vad kostar sanningen då? Det spelar ingen roll.
Finns det något annat här i världen som är lika dyrbart?
Det här är det som gör oss fria, som tar oss från degeneration och död -
till en värld av kröning och evigt liv.
Köp sanningen oberoende av vad den kostar!
Och sälj den inte, vad som än erbjuds.
VARFÖR TRO? Don Patton, FD
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7