REGISTRET I BERGARTERNA del 2 Dr Don Patton, FD
Det här materialet anser jag lösa gåtor eller ge svar på -
många frågor som ställts.
Vi har hittat fotspår, dokumenterat höger-vänster-mönster, -
sett att spåret är konsekvent.
Många kände sig tvingade att hitta på en förklaring.
Det mest typiska som sagts kan man förutsäga.
"Det behövs mer bevis." Det kan man alltid säga, så det säger de.
År 2000 när det var torka i det här området -
så noterade vi att spåret som korsade det vi undersökt -
stigit fram mer eftersom vattnet dragit sig undan.
Vi beslöt oss för att pumpa floden torr. Vi skaffade en hel del pumpar -
och hade 30-40 personer där under tre månaders tid.
Det var mycket arbete, spadar, att flytta jord -
och vattna åkrar på båda sidorna om floden.
Vi pumpade den torr och blottade det längsta dinosauriespåret i Amerika.
154 avtryck, 1 500 meter spår. Det är inte bara det längsta spåret -
utan också kanske det tydligaste och mest spektakulära spåret.
Detaljerna är fantastiska.
Det förargade verkligen honom som doktorerat kring avtrycken -
när kreationister gör ett sådant fynd framför näsan på honom.
Men vi vet hur dinosaurieavtryck ser ut och blottlade Amerikas längsta spår.
Det finns ett som är längre i Turkmenistan.
Här finns inget som påminner om dinosaurieavtryck, men när man går -
framåt korsar det här spåret fotavtrycken som vi undersökt -
med gångmönster, tår, häl, fotsula...
När det gäller det spåret säger de att vi behöver mer bevis.
Okej, vi beslöt se på följande platå ner längs floden.
Här grävde vi bort 3-4 lager för att komma till det där spåren fanns -
och där fanns ca 100 dinosaurieavtryck -
och 15 människofotavtryck mitt i.
Det var en annan individ, avtrycken var alla 25 cm långa.
Gångmönstret var tydligt. Här ser vi en närbild.
Vi ser två något upphöjda avtryck -
av andliknande dinosauriefötter.
De är likadana. Den till höger ser ut att ha blivit trampad i.
Det avtrycket är intryckt, det är inte upphöjt.
Det kom efter att det första avtrycket fyllts med material.
När vi ser närmare på avtrycket till höger ser vi dinosauriens avtryck -
som passar ihop med avtrycket längre till vänster, -
men inuti det har vi ett perfekt fotavtryck med många detaljer.
Avtrycket är en i en serie av 15 stycken som bildar gångmönster.
Vill ni ha mer bevis? De blir bara fler och fler -
och de fortsätter slingra sig.
Jag tycker vi har mycket spännande bevis -
att konfrontera evolutionsteorin med.
Vi gick tillbaka till det första spåret, Burdick. Det "måste vara inristat" -
för att det var så perfekt. Det hade varit ett för bra bevis.
Jag undrade om det går att bevisa om det är inristat eller ej.
Vid en genomskärning kan man se om lager under ytan har störts.
Vi skar igenom på flera ställen, här vid hälen.
I mitten ser man materialet som skjutits undan.
Är avtrycket inristat?
Det är ett äkta avtryck. En inristning skulle skära igenom släta lager, -
inte bilda dylika mönster i materialet.
Vi presenterade detta på en konferens i Dallas. Det blev rätt tyst.
Till sist sa en person att spåret helt klart är äkta, men att det måste vara -
ett dinosauriespår som någon ristat in tår på.
Jag är glad att han sa det, för då gjorde vi ett snitt vid tårna.
Det var en chansning, ibland ser man ingenting när man gör genomsnitt.
Vi hade tur, den fina sandstenen hade sparat många detaljer.
Till vänster är avtrycket efter stortån, man ser konturerna -
och här ser vi en närbild. Det fanns strukturer under varje tå.
De var tydligast vid stortån.
Till och med vid tårna kunde vi verifiera att avtrycket inte var ristat.
De opponerade sig igen. "Det är för brett upptill, för smalt vid hälen -
och det är upphöjt på mitten, så ska ju inte avtryck vara."
De hade ingen aning om hur avtryck ska se ut. Inte vi heller, så vi gick -
och gjorde test. Vi hade ungdomar att göra avtryck i betong.
Vi gjorde avtryck när de stod, när de gick -
och när de sprang. De ser alla olika ut.
Det vi ser här är avtryck av löpning.
Här är spår gjorda av en 12-årig flicka som sprang mot oss och ifrån oss.
Här är två avtryck som går i motsatt riktning.
Vi ser att de är breda framtill, -
tårna är åtskilda, hälen smal och mitten är upphöjd.
När du springer trycker du ifrån med tårna och framdelen breddas.
Fotens rörelse höjer upp underlaget under fotsulan. Det hade vi inte vetat.
Vi insåg att om det varit annorlunda så hade det varit fel.
Burdick-avtrycket är ett mycket bra löpavtryck.
Det är svårt att ens göra ett lika bra avtryck.
Det fanns också stora kattavtryck i området, sju stycken.
Dawkins talade om en stor skalle av däggdjur. Fotavtryck ska duga också.
Vi har talat om stora däggdjur, det här var stort, avtrycket var 23 cm brett.
Ett stort kattdjur.
Enligt Dawkins skulle det förstöra hans teorier. Vi gjorde tvärsnitt -
och man ser hur konturerna följer avtrycket.
Det visar att det inte är inristat, utan är ett uppochnervänt fossil.
Allt detta runt Glen Rose. Vi tar oss till Sonora i Texas.
Här är tre fotavtryck. Ett av dem är mycket tydligt inte en eroderad grop -
utan liknar tydligt en människofot. Nio sådana bildar ett spår i Sonora.
I Stinnett har de under ca 30 år ställt ut -
en bit sten, mitt i domstolsbyggnaden, -
där man ser avtryck som liknar människofötter i permiskt berg.
Det förutsätts vara 100 milj. år äldre än berget i Glen Rose.
"Det måste vara inristat, det är så tydligt med fötterna."
Se på det tunna skiktet vid pilen.
Jämför det från sidan med djupet på spåret.
Avtrycket är mycket djupare än skiktet. Om det varit inristat, vad hade hänt?
Det hade gått igenom skiktet. Så har det inte gått.
Vi ser bra bevis på att avtrycket inte är inristat.
Vi vet från vilket område den här stenen kommit -
och vi ska efter två veckor inleda utgrävningar där i Stinnett.
Vi hoppas hitta fler avtryck där.
Men de hittas alltså inte enbart i Glen Rose.
Den här är i New Mexico, i permiskt lager. Ännu värre för evolutionister -
än det vi har i Glen Rose. Fotografiet är lite missvisande.
Man skulle inte se det så här i verkligheten.
Avtrycket är grunt, man måste fukta det och ha solen i rätt vinkel -
för att få en så här snygg bild. Men när det lyckas är avtrycket tydligt.
Det är som något du lämnar efter dig när du går med våta fötter på kakel.
Du sjunker inte ner i det. Formen blir som ett timglas och tår på ändan.
Vi känner igen formen.
Det är helt klart ett uppochnervänt fossil.
I Turkmenistan finns många dinosauriespår.
Det här är från Pravda. Rubriken här är "Människospår funna -
på dinosaurieplatån. Den turkmeni- stanska platån har mer än 3 000 -
avtryck! Det mest mystiska är att bland dinosaurieavtrycken, -
fann man fotspår av bara människofötter."
Vi kontaktade flera ryska forskare. De flesta ville inte tala om det här.
Några ville gärna tala och har fått problem på grund av det.
En man som hade publikationer i sovjetiska versionen av Science -
gick med på att ta oss till platsen, han var chef för geologiska institutionen -
på Turkmenistans universitet. Vi skaffade visum och var redo att åka -
när han blev avskedad. Han tvingades lämna landet.
När vi ansökte om tillstånd förstod de att vi var på väg.
De vill inte att man känner till det. Artikeln: "När vi talar om fotspåret..."
Han är lite tvetydig... "så gjordes det av ett människolikt djur."
Han tar inga risker där.
"Otroligt nog är avtrycket på samma platå som dinosauriespåren."
Han har lett tre expeditioner och lovade försöka ta oss dit -
i hemlighet över gränsen från Kazakhstan där han är nu.
Det är ca 10 km från Afghanistan.
Vi beslöt oss för att vänta med det...
Det här fossilet är från Glen Rose.
Det är min dotters finger underst. Vi såg vad det liknade.
Men många stenar bara råkar likna något.
Vi ville se om det finns strukturer inuti. Ibland finns det, ibland inte.
Vi gjorde ett snitt här för att få mer information.
Vi ville se om det fanns något inuti. Och faktiskt, precis där det skulle -
såg vi ben i mitten av det fossiliserade fingret.
Här är dr Dale Peterson från Oklaholma city.
Senast jag hörde honom föreläsa om detta tog det 1,5 timmar.
Han gjorde datortomografi och mätte ligament.
Som professionell anatom tvivlar han inte på att det här är -
ett människofinger. 160 km längre söderut -
från Glen Rose, nära London i Texas, -
i närheten av Fredericksburg, på den här vackra platsen, -
var en man ute och fiskade. Han såg något sticka fram ur en sten, -
slog sönder stenen och hittade en hammare i den.
Allt berg här är från krita, samma som i Glen Rose, -
men sägs vara något äldre, 140 miljoner år gammalt.
Det här är stål och en järnhammare.
Det är inte sådant stål som hammare görs av idag.
Träskaftet är delvis förkolnat och har kristaller av kvarts och kalcit.
Allt omslutet av sandsten från krita.
Jag tror inte det är dinosaurier som tillverkat den.
Men den låg i samma sten som dinosaurierna.
I Oklaholma hittade vi den här järngrytan inbäddad i kol -
som ska vara 300 miljoner år gammalt.
Enligt evolutionister borde den inte ha funnits mer än 1-2 miljoner år.
Men en gryta finns i skiktet som sägs vara 295 miljoner år.
Här är affidaviten från personen som arbetade på platsen där -
han slog sönder kolet och grytan föll ut.
Också gjutformen fanns kvar.
Den "borde" inte ha funnits där. Samma sak med klockan här.
Den hittades i North Carolina för några år sedan.
Den var innesluten i kol och gjutformen fanns kvar.
Den är inte som de föremål vi har idag, -
men den var inne i kolet.
Vi har affidavit av honom som hittade den. Han genomgick lögndetektor -
som visade att han talade sanning. Bevisen hopar sig.
Nu reser vi till Utah.
Det är nära Blanding, under bågarna i nationalmonumentet Natural bridges.
Dr Swift som var med mig pekar uppåt -
mot ett skyddat område där Anasazi-indianer -
gjorde hällristningar för ca 1 000 år sedan, enligt parkvakterna.
När man klättar upp här ser man ett antal hällristningar.
De är täckta av tungt ökendamm, så de är svåra att fotografera.
Ovanför mitt huvud ser man en indiankrigare och ormar.
Till höger om mig ser ni, vi lyfter fram bilden, -
en dinosaurie. Det har också sekulära arkeologer erkänt.
Det ser ut som en dinosaurie. Dammet över det bekräftar åldern.
När vi förflyttar oss till Colorado ser vi dinosaurien med tre horn.
Den har sköldar på ryggen och ser ut som en Triceratops.
Detta är ristat av Freemont-indianer, samtida med Anasazi-indianerna.
När vi kommer till Grand Canyon ser vi vad som verkar vara formen av -
någon dinosaurus. Någon har skjutit honom i svansen, vilket visar -
hur det ser ut om man tar bort det tunga ökendammet -
som bekräftar ristningens ålder.
Redan 1924 skrev en representant för Amerikas nationalhistoriska museum -
att indianerna tecknat dinosaurier.
Det skulle de inte skriva idag, trots att beviset finns kvar.
Vi reste ner till Peru. Här är dr Xavier Cabrera. Han var under 20 år chef -
för medicinska institutionen i Lima. Som pensionerad blev han -
kulturantropolog i Inca. Han är ättling till konkvistadorerna, har ett slott -
och en samling gravstenar från inkafolket.
Hans far började samla dem på 1930-talet och han fortsatte.
Det är stenar som begravts med kropparna i inkagravar.
Händelser är ingraverade på dem.
Han har en samling på fler än 11 000 sådana gravstenar.
En tredjedel täcks av mycket motbjudande pornografi.
En annan tredjedel täcks av dinosaurier.
Här är en som ligger kvar i graven.
I närbild ser man den konstnärliga utformningen av dinosaurier.
Den här har intressant nog sköldar på ryggen.
TV-figuren herr Sinclair visste inte att dinosaurier hade sköldar, -
men här lyckades de få det rätt. Det togs upp i Geology magazine 1992 -
när man hittade välbevarade sköldar. Det finns tusentals sådana stenar -
och den här är en av de större. När man ser den i närbild kan man se -
dinosaurien uppe till höger, med en mans fot i munnen.
Det finns alla möjliga olika storlekar, former och typer av stenar.
Olika stilar, de är inte gjorda av en person.
Vissa ser orientaliska ut, andra mer naturtrogna.
Här avbildas flera olika arter.
Det finns tusentals av dem. Också andra har samlat på dem.
Det finns en samling på muséet Aeronautico i Lima.
Det fanns ca 100, men bara 40 är kvar, de har blivit stulna.
Eventuellt har de sålts olagligt.
Men det finns stenar kvar, även om de inte är lika detaljerade och vackra -
som i Cabreras samling, men de är igenkännliga.
Det finns också en utställning i marinmuseet -
och åtminstone två andra museer i Peru.
Man hittar dem fortfarande. Den här grävdes fram år 2006.
Den finns i artefaktrummet, den avbildar två dinosaurier.
Det är en annorlunda sten än hos Cabrera, bilderna är upphöjda -
men generellt sett är de lika varandra. Det finns också tyger i gravarna.
Motiven är liknande. Stora klor och tänder -
föreställer dinosaurier. Det kan också ses i keramiken som lätt dateras.
Den daterades till en ålder på 2 500 år, de här kallas moschi-grytor.
Stilen är välkänd och -dokumenterad och finns på nationella museer.
De här är från Lima, ca 2 500 år gamla.
I norra Peru har man en hel del guld i ruiner och gravar.
Det här är en dödsmask. Se på båda sidor av ansiktet.
Sköldar på ryggen, svansen över ryggen, stora tänder.
Dessa människor såg dinosaurier.
För 2 000 - 3 000 år sedan.
Man påstår att vi inte känt till dinosaurier förrän fyndet 1820.
Man lyckades inte återskapa utseendet särskilt bra då.
I början på 1900-talet hade vi en rätt bra bild av dem.
Men inte fullständig. År 1992 lärde vi oss att vissa typer hade sköldar -
på ryggen. Dessa människor fick det rätt från början.
I Mexiko gjorde vi flera resor till centrala höglandet och Acambaro.
Dr Swift och jag har varit ner dit ett flertal gånger.
Vi gjorde utredningar, men det krävdes många resor för byråkratin.
Artefakterna fanns då gömda i ett rum på polishuset. Det var en samling -
som Waldemar Julsrud samlat i början på 1900-talet.
Där var ca 30 000 keramiska figurer varav ca 10% föreställer dinosaurier.
Det är en bred samling djur och varelser.
Vissa brontosaurusar stod upprätt, vilket man känt till bara en kort tid.
Det föreslogs i modern tid första gången 1986.
Spielberg övertygade oss sedan alla.
Men just såhär avbildades de i keramiken.
De här är länge före vår tideräknings början.
Det anger flera källor. Det finns tusentals av dem.
Stilarna antyder att det är många olika konstnärer.
En professor i konst från universitetet i Arlington hävdade att det varit -
minst 100 olika konstnärer. Det är hans uppskattning.
Här är min hustrus favorit.
Här är både dinosaurie och människa i samma figur.
Det är tydligt att de levt samtidigt.
Dagens dinosaurieböcker börjar alltid med "för miljoner år sedan..."
Sedan står det att "ingen människa har sett en levande dinosaurie..."
Måste man inleda så? Det stämmer inte.
För ett par år sedan reste vi till Kambodja efter att vi fått material -
av en av guiderna där som sett vår hemsida.
Vi hade utrett och kunnat bekräfta mycket av det han berättade.
I höglandet i Kambodja hade khmererna byggt spektakulära tempel.
De är bland de största och vackraste i världen. En av de största byggarna -
var Jayavarman VII. Han avgudas nästan, bilden är från Pnom Penh.
Han sitter i buddha-liknande ställning.
Han började regera år 1181 och byggde Ta Prohm -
och dedikerade det år 1186 till sin mor. Det var ett buddhistiskt kloster.
Vi känner alltså till vem och när.
På stenar i templet på denna mycket vackra plats, -
finns det graveringar. Nästan alla ytor är fulla med graveringar.
Vid huvudingången, i hörnet där pilen visar, -
ser man en serie djur från djungeln.
Notera en alldeles perfekt stegosaurus.
Det är ett mer än 800 år gammalt tempel.
Vi lär inte ha vetat hur dinosaurier ser ut i mer än 150 år.
Och de ska ha varit borta i 65 miljoner år...? Det är något som inte stämmer.
Jag vill inte höra kommentarer om två fossil på den här bilden...
Men vi har här ytterligare bevis på att människor o dinosaurier samexisterat.
Innan vi avslutar ska vi se på slutsatser -
som också evolutionister erkänner. Louis Jacobs, SMU, -
leder föreningen för vertebrat- paleontologi. En av landets mest -
respekterade paleontologer. Han skriver i boken "Quest of the African -
Dinosaur", att människans och dinosauriers samexistens -
"skulle avvisa en mycket gammal jord. Hela skapelsehistorien, inklusive -
vilodagen, kunde placeras i de sju bibliska dagarna i skapelsemyten."
Det är ju hans syn på skapelsen. "Evolutionen skulle slopas."
Detta är alltså följderna om man skulle dokumentera samexistens.
Han har rätt. Vi går tillbaka till Steven Stanleys utlåtande.
Han som talade om uppochnervända fossil.
"Det finns ett otal olika sätt, -
sedan 1859, på vilka det allmänna konceptet om evolution -
kunde ha blivit omkullkastat. Fossil- registret, rätt okänt under Darwins tid.
Entydiga fynd av hästar i prekambrisk sten skulle felbevisa evolutionen.
Generellt skulle varje uppochnervänd fossilsekvens tvinga oss tänka om -
vår teori, men inte ett enda har dykt upp... Som Darwin insåg, skulle en -
enda geografisk motsägelse ha nästan samma förstörelsekraft."
Det är hans termer - förstörelse, omkullkastande, motbevis, -
det som antyds om människor och dinosaurier hittas tillsammans.
"En enda geografisk motsägelse..."
Det är intressant att höra dem själva säga vad det skulle innebära.
Stanley: "Det skulle motbevisa evolutionen".
Dawkins: "Evolutionen skulle bli totalförstörd."
Jacobs: "Evolutionen skulle slopas."
Det är inte min, utan de ledande evolutionisternas analys.
Det är vad de anser om sådana bevis. Om man har en enda geografisk -
motsägelse... Jag anser att vi kunnat visa upp fler än en.
"Malakitmannen", tio fullt moderna skelett.
Fossiliserade fotavtryck tillsammans med dinosaurieavtryck i Texas, -
New Mexiko och Turkmenistan. Hällristningar av dinosaurier.
Peruanska och mexikanska artefakter, gravstenar, kattspår, hammaren...
Det finns mycket mer än en motsägelse.
Precis som de säger så omkullkastar det evolutionen.
Den geografiska tidsskalan är en abstraktion, baserad på antagandet -
om evolution. Den är användbar som en modell som kan testas -
mot verkligheten. När vi gör det ser vi att den inte håller. Den stämmer inte.
Modellen är inte ett bevis, utan visar vad som förväntas, men inte finns.
Jag måste avsluta med ett utlåtande från Nova som kom till Glen Rose, -
såg samma bilder som ni, intervjuade oss, ansåg att de hade -
omvälvande nyheter, men fick inte publicera det för redaktören.
De publicerade en kort presentation med namnet "Gud, Darwin och -
dinosaurierna". De skrev att "fynd av dinosaurieavtryck sida vid sida med -
mänskliga fotspår, skulle motbevisa att människan skulle ha utvecklats -
länge efter att dinosaurierna blivit utrotade... och stöda påståendet -
att alla arter, inklusive människan, skapats på en gång."
Nova vet vad det betyder. Därför sa de också att det inte finns något -
i Glen Rose som påminner om fotspår av människor.
Avgör själva om det stämmer.
Om det finns något som ser ut som fotspår, vilket vi visat, -
så är det här innebörden, enligt evolutionisterna själva.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7