SKAPELSE?
EVOLUTION?
DINOSAURIER
I BEGYNNELSEN...
URSPRUNG
VÄXTER, DJUR, MÄNNISKOR
DESIGN?
FLOD, FOSSIL, SEDIMENT
OBSERVATION
BEVIS, INTELLEKT, FAKTA
Människans evolutionshistoria som den typiskt beskrivs i skolböcker -
passar helt enkelt inte med de bevis vi hittar inom arkeologin.
Bortsett från de senaste 100, kanske 200 åren, är det så att -
ju längre bak vi går i historien, desto mer avancerad och sofistikerad -
var teknologin, antyder bevisen.
Det ser man inte i skolböcker, men i fakta.
Det är faktiskt så tydligt att jag undrar -
om vi inte borde skriva om historie- böcker i stället för att jonglera fakta.
Vi finner det dokumenterat och erkänt också av humanister & evolutionister.
En av dem är William Prescott. I sin bok "Perus erövring" -
poängterar han det flera gånger. Han är inte på något sätt kreationist.
Men han erkänner bevis som jag anser stöder skapelse.
En nyligen inträffad skapelse.
"Minnesmärken från det förgångna, ruiner av tempel, akvedukter och -
andra offentliga byggnader som oberoende av den vetenskapliga -
grad de påvisar i förverkligandet, förvånar... till antal, materialets -
massiva karaktär och den storslagna designen."
Här beskrivs dussintals platser över hela Sydamerika.
De uppvisar häpnadsväckande teknologi och samexistens -
av människor och dinosaurier, vilket evolutionister inte kan tåla.
Största delen av det vi ser på i dag är från Peru och Bolivia.
Vårt arbete gjordes huvudsakligen i Peru i området kring Ica -
nära Paracashalvön och området vid Nasca.
Här ser vi den vackra panamerikanska motorvägen som korsar området.
Det är det mest öde område du kan tänka dig.
Det har inte regnat där på 100 år.
Du kan inte ens hitta ett grässtrå på en hur lång sträcka som helst.
Det här fortsätter ända ut till kusten.
Det var det här området vi först var intresserade av.
Vi ska tala om ett stenblock som föll ner från klippan på stranden.
Så gott som det enda vi såg när vi gick längs stranden var pelikaner.
De symboliserar på något sätt ödeläggelse.
Inget regn, bara torka och öken.
Här ser vi dr Javier Cabrera på bilden.
Under 20 år ledde han medicinska institutionen på universitetet i Lima.
Han har handen vid en fossiliserad skalle som sitter fast i ett stenblock.
Framför har han en modern skalle för jämförelse. Från att ha lett -
den medicinska avdelningen vet han hur människans skalle ser ur.
Han uppmärksammade oss på att vi i stenen från tertiär, -
som är nästa lager ovanför dinosaurie- lagren och dateras till 60 miljoner år -
har en människoskalle. Vi kom ner för att undersöka saken.
När vi kom dit hade skallen blivit saboterad.
Journalister hade nämnt saken i tidningar -
och någon förstörde skallen. Här ser man skallens plats.
Den hade slagits sönder och avlägsnats.
Vi undersökte några intressanta fenomen i samband med lager -
av snäckor som fossiliserats, som var stängda -
och hade begravts levande. Vi gjorde en presentation om det till GSA, -
Amerikas geologiska samfunds, konferens. Ca 5 000 geologer -
visade bevis på den snabba bildningen av lagret baserat på -
levande begravda snäckor.
Vi talade vidare med dr Cabrera, en mycket intressant person.
Han hade en del "annorlunda" idéer.
En del håller jag definitivt inte med om.
Han är vetenskapsman och mycket samvetsgrann -
vad gäller tolkningen av vissa bevis. Här är vi i hans hem i Ica.
Han pensionerades och blev Icas kulturantropolog.
På 1930-talet hade hans far börjat samla gravstenar från inkagravar.
Efter faderns död fortsatte han samla gravstenar och artefakter från gravar.
De verkar främst vara kopplade till Nascakulturen.
Många känner till Nascalinjerna som är uthuggna i öknen.
De föreställer kanske vissa gudar som tillbads då, jättelika skulpturer -
på ökengolvet. På gravstenarna ses bilder på en apa, kolibri, -
och apans svans bildar ett cirkelmönster.
De liknar dessa mönster som huggits ut i öknen.
De är fantastiska i det att de täcker flera hundra kvadratmeter.
Man kan inte se dem från marken.
Man måste upp i luften. Vi tog bilderna när vi flög över platsen.
Där ser man samma typ av apsvans.
Här ser man till höger en kolibri.
Här en spindel. Dessa är jättelika.
De är flera hundra meter långa och synliga bara från luften.
Jag tror de här representerade de gudar de tillbad -
och som de menade bodde i luften. De gjordes så gudarna skulle se dem.
Det är en teknisk bedrift att lyckas med det. Många studenter har -
försökt göra om det och funnit det omöjligt.
En intressant figur har tolkats till -
till föreställa en astronaut. Här har vi astronauten som vinkar åt oss.
Han har rymdhjälm på huvudet.
Nå, vidare forskning konstaterade att den tolkningen var nonsens.
När vi undersöker med infrarött ser vi det här.
Också annan teknologi hjälper oss se formen bättre.
Under ena armen håller han en fisk, i den andra handen ett nät.
När man ser bilden på nytt ser man fisken och nätet.
Det infraröda avslöjar detaljerna tydligt. Det är inte en astronaut -
utan en fiskare. Kanske vinkar han åt en fiskgud, jag vet inte.
Hur gjorde de det här? Vissa av figurerna kräver utvecklad matematik.
Men det krävs mer än så. En sak vi fått veta är att de använde -
luftballonger, de flög. Det är häpnadsväckande.
Det var 2 000 - 3 000 år sedan.
Det finns olika förslag, men minst 2 000 år.
2 500 år är generellt accepterat.
Så här säger Jim Woodman: -
"Det som Kon-Tiki visade om hur människan behärskar havet, -
det avslöjar nu Nasca om människans erövring av luften."
Kon-Tiki var reproducerade vassbåtar med vilka man seglade -
från Sydamerika till Australien och visade att de var sjödugliga -
och att det som kallats myter var fakta -
och kunde upprepas. Så det Kon-Tiki bevisade om människan och havet, -
upprepas nu. Människan flög för 2 000 år sedan.
Man har hittat beskrivningar och återskapat farkosterna.
"De återskapade de flygmaskiner som steg från ökengolvet i Nasca -
för länge sedan. ...häpnadsväckande sofistikerade och intelligenta."
Man reproducerade dem faktiskt och flög.
Från luften såg man och kunde leda utformningen -
av dessa väldiga bilder. Stenarna är kopplade till den här kulturen.
De tillbad himlakroppar -
och mätte himlakropparnas rörelser på ett mycket sofistikerat sätt -
och framställde en förbluffande kalender liksom flera andra kulturer.
Hancock beskriver i sin bok deras kalender.
"Märkligt nog, trots att dess ursprung är insvept i antikens dimma -
mer än 1500-talet - är mayafolkets kalender mer precis.
Den beräknar solåret till 365,2420 dagar -
och misstar sig därmed bara med en 0,0002-del av en dag."
Den är mycket mer sofistikerad än våra kalendrar idag.
Det var helt klart inget dumt folk. De mätte himlakropparnas rörelser -
med fantastisk noggrannhet. Bilden på stenen ser ut att föreställa -
en hjärnoperation med noggranna detaljer.
Vi känner till märkvärdiga hål som borrats i skallar.
Nästan alla visar tecken på att de läkt, de har klarat sig bra.
Men det här ser ut att föreställa något mer invecklat.
Man har hittat flera skallar som verkar ha utsatts för operation.
Nästan alla visar tecken på läkning och att personen överlevt -
ingreppet och fortsatt läka. Här är skallen nästan helt läkt.
Det var inga dumskallar som med klubba i handen -
släpade sin partner från håret.
De hade mycket sofistikerad intelligens.
Här verkar de göra kejsarsnitt.
En av de saker vi ser avbildade på stenarna -
som inte imponerar så mycket på mig, är att en tredjedel av dem -
utgör något av den värsta pornografi man kan tänka sig.
Mer än så här visar jag inte, men det här är en bok som visar det -
och det finns museer som enbart visar dessa pornografiska bilder -
från gravstenar, keramiska figurer, dricksflaskor, -
vaser och så vidare.
Det visar hurudan kulturen var. Den var motbjudande.
De var framgångsrika och välbärgade och hade slavar -
och guld och levde väl. De var fantastiska ingenjörer.
Här är en vattenkanal som skulle leda vatten från Anderna -
över en sträcka på 240 km. Den är underjordisk.
Till största delen ligger den 1,5 m under marken.
Den löper genom fantastiska kanaler och här kommer den upp -
så man får vatten längs vägen. Oftast når man vattnet via dessa spiraler -
där man kommer ner till vattnet.
I en större stad finns sju sådana här spiraler.
Vattnet fortsatte vidare 1,5 m under markytan -
och människor kunde gå ner och hämta vatten.
Notera beskrivningen av den planering som krävts.
"Hydrauliska simuleringar visar att Chimu-kanalerna -
var fullständigt moderna till sin design. De byggde på koncept -
inom vätskedynamik, som hydrologer i väst tillämpat -
bara sedan det senaste århundradet." Det här gjordes under tiden f.Kr.
Det riktigt intressanta med stenarna som samlats av Cabrera m.fl. -
är att vissa avbildar dinosaurier. Här är en stor sten mitt i ett rum -
han byggt för att ställa ut dem, framför sitt 300 år gamla hem.
Han härstammar från konkvista- dorerna och bor i ett slott de byggt.
Han gick bort 2002.
När man ser noggrant på denna sten ser man tydligt dinosaurien -
med benplattor på ryggen. En man ser ut att slåss med den.
Stenen är täckt med mönster och på toppen av den -
i högra hörnet ser man en tydlig sauropoddinosaurie.
I sin mun har den en man som hänger från benet.
Det är mycket vackert avbildat.
Det finns tusentals sådana här, Cabreras har samlat in 11 000 stenar.
En tredjedel avbildar motbjudande pornografi -
och en tredjedel avbildar dinosaurier.
På de flesta, som den här, ser man män som strider med dem.
Han hugger mot nacken. Här är huvudet redan avhugget.
Det ser ut att vara en unge, men mamman överraskar mannen.
Ett yngre djur angriper honom också, och ett större. Allt på samma sten.
Här blir någon biten medan han rider på ryggen.
Notera de olika stilarna. Den här är ganska orientalisk.
De är olika, om än liknande. Den här är rätt "verklighetstrogen".
Vissa är nästan serietecknade, andra "orientaliska" dinosaurier.
Den här vackra stenen är nästan 1,2 m hög.
Konstfullt gjord. Det skrevs första gången om den -
i Geology magazine år 1992.
Herr Sinclair ritade en dinosaurie på sin skylt -
utan att känna till att den hade pansar på ryggen.
I Peru visste de det för mer än 2 000 år sedan.
De har avbildat dem på stenar.
Det här ser ut som något ur filmen "Jurassic Park".
Det råder ingen tvekan om vilka arter som avbildats.
De är konstnärligt gjorda -
och stiliserade, men en del också verklighetstrogna.
Här är flera arter avbildade på en sten.
En stor mångfald.
Det är tydligt att inte bara en person gjort allt detta.
Det här är inte det enda museet som har gravstenar med dinosaurier.
En annan samling finns på museet i Ica.
Det grundades av dr Cabrera för mer än 20 år sedan.
De har en samling, men ställer inte ut den.
Vi talade med Carlos Soldès bror Pablo -
som donerat samlingen till museet för ca 15 år sedan.
Vi hade sett bilder på de stenar han donerat.
Hans bror hade grävt fram dem på 1950-talet nära byn Ocucaje.
När hans bror dog donerade han samlingen till museet.
Vi gick dit och bad om att få se samlingen, de nekade att den fanns.
Vi sa att vi sett bilder och talat med honom som donerat den.
Då medgav de att den finns, men de vägrade låta oss se den.
Vi insisterade och sa att museer inte ska dölja saker utan visa dem.
De sa att vi måste ha rättigheter från ett officiellt museum och meddela -
48 timmar innan. Det lyckades vi få, tillstånd att undersöka samlingen.
Vi kom tillbaka med 48 timmars förvarning. De vägrade fortfarande.
De sa att vi inte får undersöka stenarna.
Dr Swift fick till sist tillgång till dem och vi har sett bilder.
De är praktiskt taget precis som dem vi såg i den andra samlingen.
De avbildar dinosaurier.
Vi fick undersöka de stenar som fanns på museet Aeronáutico i Lima.
Det fanns tidigare fler stenar, de har försvunnit under årens lopp.
Ursprungligen fanns flera hundra, nu finns ett 40-tal kvar.
Här ser vi en på golvet i rummet där de är utställda.
Det är de sämre, de bättre har försvunnit, men dinosaurierna syns.
De är utställda på museet Aeronáutico i Lima.
På museet i Nasca finns också graverade stenar utställda.
Här ser vi dr Swift kämpa med att hålla upp en sten för kameran.
Stenar finns utställda i Cabrera- museet där man har 11 000 stenar, -
i museet i Inca där de är gömda och vi inte fick se dem. Dr Swift lyckades -
till sist få se dem. I museet i Nasca, Aeronáutica och marinobservatoriet.
Här är museerna som har samlingar, en av dem ställer inte ut dem idag.
Vi reste till byn Ocucaje där flera av stenarna hittats i området -
och grävts fram av Carlos Soldè på 1950-talet.
Han var direktör för ingenjörsskolan i Lima.
Det är ett mycket lamslaget område.
Människorna där hankar sig fram.
Basilleo Achua är en av dem som hittat ett antal av dessa stenar.
Han tog dem till dr Cabrera.
Han tog oss till platsen där man grävt fram många stenar.
Vi såg gravar och några stenar i gravarna.
Där vi gick över området såg man ben som spritts ut -
av gravplundrare som inte varit intresserade av ben, bara artefakter.
I gravarna finns kroppsdelar välbevarade, t.o.m. kött.
Det har inte regnat på 100 år så torkan har bevarat dem.
I gravarna ser man mumifierade lämningar.
Det här huvudet bars som trofé i den brutala kulturen.
I ett närliggande museum ser man skallar med hål i pannan.
Det betyder att det burits som trofé av någon som dödat dem i strid.
I gravarna ser vi ofta barn med sin mor.
Om modern dog kunde man kanske inte ta hand om barnen.
Jag vet inte hela historien, men det ser inte bra ut.
Här ser vi en välbevarad mumie tillsammans med många ben -
som hittats i området. I den här graven har vi en gravsten -
in situ, på plats. Det ser man på flera ställen.
Här är en gravsten bredvid en mumie.
Den har bilden av en dinosaurie.
Den här hittades 2005 och teckningen visar -
bilden på stenen. Den är inte lika tydlig som vissa av dem, -
men ändå tydlig. Den har undersökts noga av flera laboratorier.
Närbilderna visar den patina som finns i spåren.
Det bekräftar att de är gamla. Den här hittades 2006.
Den finns i min samling och väger ca 35 kg.
Den avbildar tre dinosaurier. Den kommer 150 km från Paracashalvön.
Snideriet är något annorlunda. tänderna stiger upp ur ytan -
istället för att vara ingraverade. Det märks, men stilen är den samma.
Dinosaurier avbildas.
Många säger att Cabrera var en konstig typ -
och att vi inte kan lita på hans ord. Jag anser honom trovärdig.
Men vi har många källor. Den första var en spansk präst -
som beskrev stenarna redan år 1525.
Det har rapporterats många gånger.
Incas krönikör skrev om dem år 1570.
De hade hittat stenar med bilder på konstiga djur.
Bolivia Cabrera, farfar till honom som vi samarbetade med, -
började samla stenar på 1930-talet. Javier Cabrera fortsatte samla dem -
och nu har man ca 11 000 av dem.
Han var professor i medicin på universitetet i Lima.
Chef för medicinska institutionen där under 20 år. Grundade det största -
undervisningssjukhuset i Peru och blev som pensionerad -
Icas kulturantropolog. Ingen lättviktare.
Men vill man förbise honom finns det andra.
Carlos Soldè grävde fram stenar i Ocucaje på 1950-talet.
Hans bror Pablo Soldè donerade stenarna till Ica museum 1968.
Museet förnekade det, lovade visa dem under vissa förutsättningar, -
vägrade igen och avslöjade dem till sist.
Bacilleo Achua i Ocucaje grävde fram många stenar.
Nationella flyghistoriska museet ställer ut flera stenar liksom det -
regionala museet i Nasca. Jag och dr Swift har sett stenar in situ i gravar
Universitetet i Bonn, Tyskland, bekräftade oxiderad patina.
Gravplundrare och arkeologer hittar fortfarande dessa graverade stenar.
Det är en imponerande mängd bekräftelse.
Gillar du inte dr Cabrera, så okej...
Det finns ändå många som bekräftar dem.
Utöver stenarna hittar vi andra ting i gravarna som avbildar dinosaurier.
Nämligen textilierna, gravdukarna.
Många av dem har dinosauriemotiv, liksom vaser, -
keramik. Den här finns i nationalmuseet i Lima.
Den anges vara ca 2 500 år gammal. Dessa mochica-vaser -
är välkända. Man kan inte göra likadana. De har tydliga dinosaurier.
Gyllene dödsmasker från norra Peru har också tydliga dinosaurier.
Noterna sköldarna på ryggen, på båda sidor om ansiktet i mitten.
Det är tydligt att folken i Peru -
såg dinosaurier. Det ser man på vaser, masker, textilier och stenar -
vi kan se idag. Jag tycker det är obestridliga bevis.
Nu reser vi till Bolivia.
Här är huvudstaden La Paz.
Den är en av världens högst belägna städer. Här finns intressanta bevis.
Aymaraindianerna är det folk som fanns här före spanjorerna anlände.
I deras traditioner ser man den historia de alla är medvetna om -
åtminstone ur folksagorna. Det är mycket intressant.
De känner alla till himlaguden, skaparen, som sände sin son -
att dö för världens synder.
De väntade på hans återkomst. De kände till "mannen med boken".
Intressant nog tänker många kristna att evangeliet predikades -
till hela världen, men tror ändå inte att hela världen hörde evangeliet.
Vissa verkar ha kommit hit.
De flesta av aymara lever på den bara jättelika platån Altiplano -
som är över 270 km lång och 90 km bred.
Den är på nästan 3 300 meters höjd.
Det är svårt att leva i den tunna luften, mest odlar de potatis.
De har geniala sätt.
Här kommer en kvinna från en 20 km lång vandring till matbutiken.
Ett svårt liv.
Vi talade med flera av dem. Alla berättade om kunskapen om -
Viracocha, himlaguden, de kände till det. Många av dem är polyteister.
De tillber avgudar och offrar till dem.
Men de vet också att det inte var så förut.
De vet att man tidigare tillbad den ende sanne skaparguden.
Vi påminns om Apg 1:8 där Jesus säger åt apostlarna -
"...[ni ska] bli mina vittnen i Jerusalem, i hela Judeen -
och Samarien och ända till jordens yttersta gräns."
Jag tycker vi ser bevis på det när vi ser mannen med boken -
i deras konst. Han har en lång mantel som man bar på första århundradet, -
med kodex under armen. Han kom hit och undervisade.
Notera vad William Prescott säger om dessa bevis.
Han är sannerligen ateist. Så skriver han i boken Perus erövring.
"Det är ett märkligt faktum att många, om inte alla de obildade stammarna -
på den stora amerikanska kontinenten, hur förvrängda deras -
trosbekännelser än varit av barnslig vidskepelse, har fått idén -
om en stor ande, universums skapare..."
Det här gäller många, eller de flesta.
"...universums skapare som inte skulle förolämpas -
genom försök till visuell avbildning."
Han skriver att det här gäller för de flesta folk i Sydamerika.
Han skriver om deras kultur. "Bland viktiga traditioner är syndafloden, -
som de har gemensamt med så många nationer över hela jorden.
Ortodoxa spanjorer som först kom till landet såg slående likheter -
till den kristna nattvarden..." De utövade en kanske inte helt ren -
form av nattvarden. Han skriver vidare att "det bevisar att tidiga lärare -
i evangeliet, kanske en apostel själv, besökt dessa avlägsna områden -
och spritt frön av religiös sanning." Han använder "sanning" -
fast han inte är troende och tror att detta är sanningen.
Han ser ändå bevis för att en apostel varit här -
och att kristendomen tidigt nått hit.
De väntade på att skapargudens son skulle komma.
Intressant information från en ateist.
Vi reste till sjön Titicaca, intressant område -
på gränsen mellan Peru och Bolivia.
Här livnär man sig ofta på att väva ihop sådana här båtar.
Vissa är mycket stora, mycket större än den här.
Det finns en fantastisk likhet mellan dessa båtar -
och dem vi hittar i Egypten, av samma material och stil.
Man ser en tydlig koppling. Kon-Tiki hjälpte att visa det.
Det talade vi om tidigare. Notera vad man skriver här.
"Alan Kolata med kolleger på Chicagos universitet -
reproducerade den bevattningsteknik som användes för 1 500 år sedan -
av tiahuanacofolket, på testfält nära sjön Titicaca i dagens Bolivia.
Den väldiga skörden, i vissa fall sju gånger större än vad man erhåller -
med moderna jordbrukstekniker..." Vi tror vi vet hur man ska göra saker.
När de reproducerade det som det här "primitiva folket" gjorde -
gav det sju gånger större skörd än med modern teknik.
När de genom osmos tog upp vattnet underifrån i stället för att bevattna -
ovanifrån, var det mycket bättre. Det var bara en sak, de var inte dumma.
När vi ser på förgången historia är det sofistikerat.
När vi ser på ruinerna av staden Tiohuanaco antyds avancerade ting.
Den här väldiga porten för solen är skuren ur ett enda -
väldigt granitblock och transporterat över 200 km.
Vi vet varifrån det tagits, en jordbävning spräckte porten nyligen.
Hur skar de ut den, hur transporterade de den för 2 000 år sedan?
Här är en tempelruin. Notera de väldiga byggstenarna -
och ytorna. De är inte bara nästan perfekta, de är fullständigt perfekta.
De är alldeles raka och släta. Försök göra om det...
Det är en fantastisk bedrift. När man ser på detaljerna i konstruktionen -
där man fogat ihop stenarna, finns klamrar, urgröpningar -
i vilka man hällt metall. Metalldelarna finns på ett museum.
Det här fäste ihop stenarna så att de bättre stod emot jordbävningar.
Det som förbluffade mig var att det var exakt samma typ -
av detaljer som man hittar i templen i Kambodja.
Vi var där för något år sedan och noterade klamrarna av metall -
som höll samman stenarna.
Ni ser en där han håller handen och en annan högre upp.
Det fanns flera exempel i Kambodja och här igen från Bolivia.
Vi ser samma typ av konstruktion i hörnen här, -
byggda för att hålla i många år.
Vi ser mycket avancerade saker och sedan förfall.
Det går utför. Samma sak ser man i Egypten.
"Pyramidåldern nådde ett slut efter att ha vara lite mer än ett århundrade.
Pyramider restes ännu, men de blev snabbt mindre och sämre."
De började stort, men blev allt mindre och sämre.
Det ser man gång på gång inom arkeologin.
En sak som intresserade mig mycket i Tiohuanaco var den stora bredden -
av etniska ansikten som avbildats på väggar och i statyer.
Man såg tydligt egyptiska och med afrikanskt eller orientaliskt ursprung.
Man såg dem bl.a. i de sjunkna trädgårdarna i Tiohuanaco.
Man ser solporten i bakgrunden.
Dessa ansikten verkar vara designade till att föreställa -
människosläktets brödraskap, åtminstone etnisk mångfald.
Här ser man tydligt afrikanska drag, vissa är orientaliska, andra märkliga.
Vissa var mycket tydligt egyptiska.
Här är ett exempel.
Vissa av statyetterna från Acambaro i Mexico -
har här mexikanskt motiv och här tydligt orientaliska motiv.
Vissa verkar afrikanska.
Poängen är att man reste runt världen redan för länge sedan.
Det är löjligt att säga att Columbus upptäckte Amerika.
Alla dessa från Acambaro - både afrikanska och europeiska -
visar att man kände till olika folkgrupper i världen.
Tydliga afrikanska former, orientaliska, -
mycket karaktäristiska. Den här ryggen hör till huvudet vi nyss såg, -
det har lossnat från statyn.
Dessa stenansikten från Olmec ser orientaliska ut.
Det har länge påpekats om dessa huvuden i basalt.
Dr Xu på det kristna universitetet i Texas har dokumenterat detta.
Den jaspis som hittats med Olmec- ansikten förekommer bara i Kina.
Han säger att den kommer från Shangdynastin.
Han har bevis som rapporterats i tidskrifter.
"Xu upptäckte jaspis, sten och keramik hos olmec-folket -
som tros härstamma från mayafolket. Föremålens konstnärliga motiv -
är extraordinärt lika kinesiska inskrifter i ben, från Shangdynastin, -
från 1600-1100 f. Kr. Symboler för jordbruk, astronomi, regn, religion, -
offer, himmel, sol, träd och vatten, var nästan identiska."
Här kan vi jämföra föremål i jaspis från Olmec och från Kina.
"3 000 år före vårrullen nådde USA:s snabbmatsmeny -
kan kinesiska immigranter ha seglat till den nya världen..."
För 3 000 år sedan... Hur gick det med Columbus? Han var sent ute.
"Han har bevis i deras egen handskrift."
Här är tecknen för "gudomlig" i Olmec, Shang och modern kinesiska.
Tempel, behållare, tillbedjan, -
liten, de är ju identiska, erbjuda...
Språket, alfabetet, är identiskt.
Det här kom från Kina för 3 000 år sedan -
och har numera blivit accepterat. T.o.m. Japan Times noterade -
i augusti 1999 att "bevis som visar på likheter mellan infödingars tecken -
i Centralamerika och gamla kinesiska tecken har gett styrka åt teorierna -
om att kineser kom till Amerika redan för 3 000 år sedan, -
som kinesisk press rapporterade."
De var inte dumma, de reste runt världen länge före Columbus.
Vi reser tillbaka till Peru, denna gång till Cusco.
Också här ser vi fantastiskt avancerade ting.
Söder om Lima, på högslätten, -
ser man stenar som skurits med fascinerande noggrannhet.
Här är en stenborg. Den är inte gjord med den stil vi använder, -
med rad på rad av stenar i linje med varandra.
Med vår teknik får man sprickor om grunden förflyttas.
Eftersom de har jordbävningar här så rörs grunden.
Så de gjorde oregelbundna stenar och har fantastiskt passat ihop dem.
Det här är granit, så hårt det kan bli.
Det är fullständigt häpnads- väckande hur de skurit stenarna.
Jag skulle då inte klara av det.
Se på stenen i mitten, den har tolv olika vinklar -
och passar perfekt in mellan kringliggande stenar.
Flyttar man bort stenarna runt omkring så ser man att små fel på en sten -
är exakt anpassade enligt intill liggande sten. Inget murbruk behövs.
De sitter perfekt och står emot jordbävningar.
Se vad herr Noorbergen skriver.
"Det verkligen omöjliga med blocket..." Han talar om det största stenblocket, -
med vinklar åt alla håll. "... är att det är stort som ett femvåningshus -
och väger uppskattningsvis 20 000 ton!"
Det kommer 200 km ifrån platsen.
"Det finns idag ingen kombination av maskiner som kunde rubba -
en sådan vikt, än mindre flytta den." Någon kan kanske säga emot -
men det ligger nära sanningen.
"Det visar på en behärskning av teknologi som vi ännu inte uppnått."
Inte dumma. Ju längre bak vi går, desto mer sofistikerat.
Helt fantastiskt. Nu ska vi summera och ställa några frågor.
Vad beror det på att vi ser det här mycket förtryckta -
och idag mycket fattiga området, -
vad som är kvar av det mycket sofistikerade och rika samhället -
som fanns. Idag lever de faktiskt av det samhälle som tidigare fanns.
Mest vinner man på att plundra gravar. Varför är det så -
och varför var det så annorlunda förut? Jag har ett förslag.
På grund av pornografin, grymheten och ondskan.
Skulle det göra landet öde?
Jag vet att Gud gjort så förut, för det har Han sagt.
Vi läser i Hes 30:6 och vidare.
"Så säger Herren: Egyptens försvarare skall falla..."
Egypten hade blivit grymt, tillbad avgudar, behandlade Guds folk fel.
Hesekiel profeterade: "...deras stolta makt skall störtas.
Från Migdol till Sevene skall de som bor där falla för svärd, -
säger Herren, Herren. Deras land skall ligga öde bland ödelagda länder, -
och deras städer skall ligga bland ödelagda städer."
Finns någon bättre beskrivning av Egypten?
I 1 Mos är Egypten som Edens lustgård.
Under Josefs tid hade det föda för hela världen. Här ligger det öde.
Gud stängde av vattnet. Det sa Han och vi ser att så har skett.
Vi går till 1 Mos 13:10.
"Lot lyfte blicken och såg hela Jordanslätten, som -
överallt var vattenrik. Innan Herren fördärvade Sodom och Gomorra -
var den nämligen som en Herrens lustgård, som Egyptens land..."
Egypten var vattenrikt. Idag är det inte så.
Likadant läser vi i Sef 2:13.
"Han skall sträcka ut handen mot norr och fördärva Assur..."
Ett annat land som regerade under Bibelns tid.
"...och förvandla Nineve till en öde- mark..." Platsen för en av världens sju-
underverk, de hängande träd- gårdarna, gör Han "...torr som öknen."
Han fortsätter beskriva att vilda djur, pelikaner och hägrar, ska komma dit.
De symboliserar ödeläggelse. Intressant hänvisning till pelikanen.
"En röst skall eka i fönstren och förödelse skall vara på trösklarna..."
Det här är dagens Irak.
När man ser på området så är det en klar bild av ödeläggelse.
Jes 34:11 hänvisar specifikt till "Pelikaner -
och hägrar skall ta det i besittning, uvar och korpar bo där.
Han skall spänna linor och lod över det till förödelse och ödeläggelse."
Exakt det vi ser i Peru. Skulle inte Gud se bortom havet?
Han regerar över folken, inte bara kring Israel.
Han såg en ond nation som vid den tiden var framgångsrik.
Det är den inte idag.
Salomo sa i Ords 14:34 "Rättfärdighet upphöjer ett folk, -
men synd är folkens vanära." Gud dömer i enlighet med det.
Upp 19:15 säger tydligt att Messias ska regera och slå folken, -
styra dem med järnspira. Vi tror på Messias.
Tror vi på att Han styr med järnspira? Jag tycker vi ser bevis för det.
Jag ska illustrera de slutsatser vi kan dra.
Evolutionshistoria stämmer inte. Vi ser mycket sofistikerad kunskap -
i det förgångna, och att den har förfallit.
Vi ser att dinosaurier och människor funnits samtidigt.
Det finns överväldigande bevis i konsten - stenar, textilier, masker...
Det visar också att evolutionshistorien inte stämmer.
Vi ser att evangeliet predikades för hela skapelsen.
De kände till mannen med boken, det finns bevis för att man rest -
runt jorden för 3 000 år sedan, inte bara nyligen.
Och vi ser, anser jag, att Messias dömer nationer.
Vi ser stenarna och den ödeläggelse som följer på orättfärdighet.
Synd leder till förebråelser och sedan till Messias dom.
Jag tycker det är tydliga slutsatser från historien -
och vi bör ta dem på allvar.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7