RAAMATTU, EVOLUUTIO JA ARKEOLOGIA
LUOMINEN? EVOLUUTIO? DINOSAURUKSET
ALUSSA...
ALKUPERÄ, KASVIT, ELÄIMET, IHMISET
SUUNNITELTUJAKO?
VEDENPAISUMUS, FOSSIILIT, SEDIMENTTIKIVI
HAVAINNOT, TODISTUSAINEISTO, JÄRKI, TOSIASIAT
Fossiilit, osa 1
Fossiilit kiehtovat maailmaa.
Olen aina nauttinut fossiilikaivauksista nuorten kanssa.
On kiva nähdä, miten heidät silmiinsä syttyy loiste, kun he löytävät jotakin.
He kuvittelevat, millaisia olennot olivat ― ei niin kovin kauan sitten.
Monet ajattelevat, että fossiilit todistavat evoluutiosta.
Se pelästyttää monia kristittyjä.
Olen sitä mieltä, että fossiiliaineisto todistaa päinvastaisesta.
Kun katsoo miljardeja, veden hukut- tamia kuolleita olioita kallioissa, -
näkee todisteita pikemminkin tuomiosta kuin evoluutiosta.
Se on vaihtoehtoinen näkemys. Tänään tutkimme fossiiliaineistoa.
Jos evoluutiosta on todisteita, ne pitäisi pystyä löytämään fossiileista.
Meille toitotetaan, että fossiilit todistavat evoluution todeksi.
Se on ratkaiseva todiste. Stanley Johns Hopkinsin yliopistosta kirjoittaa:
"Ajatus evoluutiosta ilman fossiileja -
saattaisi olla pelkkä rohkea hypoteesi.
Fossiilit, ja ainoastaan fossiilit, tarjoavat suoran todisteen -
suurista peräkkäisistä muutoksista maan eliöstössä."
Tämä on ratkaisevaa.
Jos todisteita on, ne olisivat tässä. Painakaa lausunto mieleenne.
Viittaan siihen, kun käy ilmi, etteivät todisteet puhu evoluution puolesta.
Evoluutiolle ei löydy todisteita fossiiliaineistosta.
On myös huomattava John Hornerin esiin nostama seikka.
Hän on paleontologi, jonka elämästä tehtiin Jurassic Park -elokuva.
Elokuva pohjautui hänen henkilöhah- moonsa ja kaivauksiinsa Montanassa.
Hän sanoo: "Paleontologia on historiallista tiedettä, -
joka perustuu aihetodisteisiin, tosiasioiden jälkeen.
Emme ikinä pääse koviin ja nopeisiin johtopäätelmiin...
Nykyään voi helposti käydä koulut, jopa collegen, -
kuulematta kertaakaan, että jotkin tieteet ovat historiallisia -
tai luonnostaan vailla johtopäätöksiä."
Tiede tutkii sitä, mikä voidaan toistaa. Kun löytää tieteellisiä todisteita -
tai johtopäätöksiä, ne pitää voida todeta, havainnoida ja toistaa.
Apinan kehittymistä ihmiseksi ei voi todeta, havainnoida eikä toistaa.
Sitä ei voi toistaa laboratoriossa. Siten tämä on historiallista tiedettä.
Ainoa todiste, josta voidaan tehdä johtopäätöksiä, -
ei anna vakuuttavia todisteita.
Teemme kuitenkin ennusteita ja voimme oppia paljon.
Se on tiedettä, kun tutkimme todisteita ja vertaamme teorioita.
Yksi tapa verrata teorioita on tutkia teorioiden tuottamia ennusteita.
Kun tarkastelemme fossiileja, -
näemme, että teoriat tuottavat kaksi selvää päinvastaista ennustetta.
Evolutionistit esittävät yksinkertaista alkua, -
vähittäistä kehitystä ylöspäin ja yhteyttä sukulaislajien välillä.
Tämä esittäisi, miltä varhainen aineisto näyttää.
Luomisteoria esittää päinvastaista: monimutkaista, äkillistä alkua.
Eliöstö olisi monimuotoinen alusta asti.
Eron pitäisi näkyä fossiiliaineistosta.
Se pitäisi pystyä osoittamaan jatkuvasta aineistosta.
Evoluutio edellyttäisi sukulaisuuteen viittaavia samankaltaisuuksia.
Samankaltaisuuksien pitäisi kuitenkin haarautua.
Sarjojen pitäisi olla yhteen liittyneitä.
Kreationistit odottavat, että olisi olemassa samankaltaisuuksia, -
mutta ne eivät haarautuisi vaan olisivat mosaiikkimaisia.
Kuten taiteilija, joka käyttää sinistä tiiltä siellä täällä -
samalla tavalla mutta ei yhdistävästi. Niin tekisi suunnittelija.
Olisi samankaltaisuuksia, mutta ne olisivat erillisiä.
Olisi pysähtyneisyyttä pikemmin kuin jatkuvaa muutosta.
"Staasi", "status quo", pysyä samana. Hienoja, tieteessä käytettyjä sanoja.
Kun tutkimme kahta teoriaa ja erilaisia ennusteita -
ja kerron fossiiliaineistosta, saatat väittää: -
"Sinulla on ennakkoasenteita. Minusta aineisto puhuu evoluution puolesta."
Siksi annamme evolutionistin kuvailla todisteet puolestamme.
Esitän vastustajan todistajan lainauksia.
Jotkut ymmärtävät tämän väärin.
Heistä ei ole reilua vedota eri mieltä oleviin. Se onkin koko homman juju.
Tällainen todistus on vahvempi ja vakuuttavampi.
Esimerkiksi oikeudessa ystävä voi todistaa puolestasi: -
"Syytetty on rehellinen. Hänellä ei ole syytä valehdella."
Todistus auttaa asiaasi.
Toisaalta vastustajan todistajan todistus on paljon vakuuttavampi, -
jos hän sanoo: "Syytetty on rehellinen. Hänellä ei ole motiivia valehdella."
Ystävän todistus auttaa, -
mutta jos on olemassa omien intressien vastaisia tunnustuksia, -
tällaiset todisteet ovat paljon painavampia.
Esitämme todisteita, jotka puhuvat omia intressejä vastaan.
Ne ovat lainauksia vastustajan todistajilta.
Ne tulevat kiihkeiltä uskovilta, mutta he ovat evoluutiouskovia.
Heillä on suuri usko, mutta he uskovat evoluutioon.
Aloitamme Richard Dawkinista, jota voi hyvällä syyllä pitää evolutionistina
Voi sanoa, että hän vihaa kreationismia.
Hänen lausuntonsa osoittavat sen. Hän laati "Sokea kelloseppä" -kirjan.
Siinä hän kuvaa varhaisia fossiileja: -
"Monien ensikertaa esiintyvien fossii- lien kehitys on edennyt jo pitkälle.
Aivan kuin ne olisi istutettu sinne ilman evolutionaarista historiaa.
On tarpeetonta sanoa, että havainto on ilahduttanut kreationisteja."
Myönnän syyllisyyteni.
Hän uskoo, että taustalla on evoluutio, -
mutta evoluutiosta ei ole merkkejä fossiiliaineistossa.
Fossiilit ilmestyvät ilman evolutionaarista historiaa.
Se on juuri sitä, mitä me ennustaisimme.
Katsotaan National Geographic -lehden esittämää kuvausta.
"Elämän räjähdys" -artikkeli kuvaa alimpia fossiilikerroksia, -
joissa fossiileja alkaa esiintyä runsaasti, kambrikaudella.
Kun tätä kuvataan, käytetään usein termiä "kambriräjähdys".
Tutkimme sitä myöhemmin lisää. Yksi tyypillinen fossiili olisi trilobiitti.
Kambrikaudelta on löydetty enemmän trilobiitteja kuin mitään muuta.
Vuonna 1974 kuvailtiin trilobiitin silmää. Tätä ei näe oppikirjoissa.
Science News -lehti kirjoittaa: -
"Trilobiittien silmät ovat voineet olla nykyeläinten silmiä kehittyneempiä.
Niillä oli täydellinen näkö. Niiden silmät olivat kehittyneimmät -
verrattuna mihinkään muuhun luonnossa.
Ne näyttävät fyysikkojen suunnittelemilta."
En kirjoittanut tätä, mutta jos olisin, en olisi voinut sanoa paremmin.
Tämä on geologisen profiilin alimman osan tyypillisin fossiili, -
fossiiliaineiston alku.
Näemme silmän, jolla on kehittynein tuntemamme anatomian osa.
Se ylittää kaikki muut.
Stephen Gould on tunnetuimpia evolutionisteja, hiljattain edesmennyt.
Hän sanoo: "Kambriräjähdys tapahtui geologisessa ajankohdassa.
On syytä uskoa, että anatomisen suunnittelun tärkeimmät mallit -
ilmestyivät evolutionaarisesti silloin."
Hän viittaa evoluutioon. Mutta kaikki anatomisen suunnittelun mallit...
Hän käyttää suunnittelu-sanaa.
Ne kaikki esiintyvät alusta asti.
"...ei vain selkäjänteisten pääjakso vaan kaikki sen päähaarat."
Me kuulumme selkäjänteisten jaksoon.
Kaikki päähaarat esiintyvät alusta asti.
En olisi itse voinut kirjoittaa paremmin.
"Kambriräjähdyksen jälkeen -
fossiiliaineistoon ei ole tullut uusia pääjaksoja."
Kaikki on siis olemassa alusta asti. Uusia ei ole tullut sen jälkeen.
Miltä se kuulostaa, rehellisesti?
Kun tutkii kreationistien ja evolutionistien ennusteita, -
kumpaa todistusaineisto tukee? Tässä on yhteenveto -
fossiiliaineiston alkuun liittyvistä evolutionistien lausunnoista.
"Monimutkainen, äkillinen, heti alusta alkava, kehittynyt, -
kuin istutettu", Dawkinsin mukaan.
Maakasveja on "60 sukua".
Monien kirjojen mukaan kambrikaudella oli vain meriä.
Se ei pidä paikkaansa. On olemassa maakasvien fossiileja.
On putkilokasvaja. Kuusi puunkaltaisten kasvien ryhmää.
"Kaikki anatomisen suunnittelun tärkeimmät mallit."
"Selkäjänteiset... kaikki päähaarat."
Selkärankaisia USA:n eri osavaltioista. Artikkeli julkaistiin vuonna 1978.
Tämä ei ole mitään uutta. "Selkärankaisia eri puolilta USA:ta."
"Kambriräjähdyksestä asti... ei uusia pääjaksoja."
On päivänselvää, kumpi teoria on uskottavampi.
Tämä ei ole minun kuvaukseni vaan evolutionistien kuvaus.
Vastustajan todistaja fossiiliaineiston ratkaisevimmasta osasta, alusta.
Alusta asti esiintyy siis monimutkaisten eläinten fossiileja, -
eläinten, jotka elivät merenpohjassa.
Itse ajattelen, että vedenpaisumus kerrosti ne.
Eläimet olivat erillisiä alusta asti.
Lainaan Discover-lehteä: "se osoittaa, että nykyiset suuret eläinten pääjaksot
olivat jo läsnä varhaisella kambri- kaudella ja yhtä erillisiä kuin nykyään.
...simpukan serkkuja, sieniä, nivelmatoja -
ja muita selkärangattomia, jotka sukeltajista näyttäisivät tutuilta."
Kambrikaudella oli samoja eläimiä kuin nykyäänkin merenpohjassa.
Ne olivat yhtä erillisiä silloin kuin nykyäänkin.
Oppikirjoissa esitetään jotakin ihan muuta.
Yksinkertaiset eliöt ovat alhaalla -
ja monimutkaiset ylhäällä vähitellen kehittyneenä ja haarautuneena.
Fossiililöydöt eivät viittaa tähän.
Kuvan ylle voi laittaa ruksit, jos on kiinnostunut fossiileista.
Fossiilit eivät tue tätä.
Gould sanoo sen suoraan. "Oppi- kirjojen evolutionaarisessa puussa -
on totuutta vain oksien kärjissä ja risteyskohdissa...
Fossiiliaineisto ei tue sitä."
Kaikki muu on päättelyä, olipa se miten loogista tahansa."
Fossiilit eivät tue oppikirjojen puita, -
joissa kehitys esitetään vähittäisenä.
Totuudellisemman kuvan saa, jos puun kääntää ylösalaisin.
Gouldin mukaan se alkaa laajana ja kapenee ajan myötä.
"Anatominen monimuotoisuus saavuttaa enimmäismäärän -
heti monisoluisten eläinten diversifioitumisen jälkeen."
Eli anatomia oli monimuotoisempi alussa. Hän jatkaa: -
"Myöhemmin elämä kehittyi eliminaation, ei laajenemisen kautta."
Suunta monimutkaisesta, laajasta ja monimuotoisesta alusta on alaspäin.
Tutkitaanpa ennustusta, jota Gould kutsui monimuotoisuuden keilaksi.
Sen mukaan alku oli yksinkertainen ja kehitys vähittäistä.
Ajan myötä elämä monimuotoistui ja monimutkaistui.
Gould esittää kirjassaan myös totuudenmukaisempia kaavioita.
Ne ovat tällaisia: Aiemmin oli enemmän
ja kehitys kulkee alaspäin kohti tämänhetkistä tilannetta.
Vertaa sitä oppikirjojen sisältöön: vähittäinen suuntaus ylöspäin.
Kuva on juuri päinvastainen verrattuna Gouldin havaintoihin fossiileista.
Mistä kuva sitten tulee, ellei fossiiliaineistosta?
Annetaan evolutionistien kertoa.
Lainaus on Dottin ja Battenin kirjasta "Evolution of the Earth".
Sitä opetettiin meille aikanaan kahdessa osavaltionyliopistossa.
"Järjestimme ryhmät perinteisesti niin,
että yksinkertaisimmat muodot tulevat ensin..." Miten? He järjestivät ne.
"...ja progressiivisesti monimutkaisem- mat ryhmät tulevat sitten.
Järjestys on umpimähkäinen, -
ja se riippuu siitä, miten 'monimutkaisuus' määritellään."
Tämä voi olla liian yksinkertaistettua, emmekä halua antaa väärää kuvaa.
Nämä ovat heidän lausuntojaan. Samalla sivulla he kuitenkin sanovat, -
ettei kuvaus perustu fossiiliaineistoon vaan johonkin umpimähkäiseen.
He ovat järjestäneet ne tietyn logiikan mukaan.
"...asiat ovat samankaltaisia, koska ne ovat sukua keskenään.
Mitä vähemmän ne muistuttavat toisiaan, sitä kauempana ne ovat."
He siis järjestävät eliöitä sukupuihin samankaltaisuuteen vedoten.
Mutta tietyt samankaltaisuudet sulke- vat pois toisia samankaltaisuuksia.
Lisäksi monia todisteita sivuutetaan matkalla.
Näin se kuitenkin esitetään.
Minua on nuhdeltu luennoilla: "Ettekö tiedä, -
että sukulaiset näyttävät toisiltaan?" Tietysti me ymmärrämme sen.
Se on mahdollinen selitys.
Kun tarkastellaan apinoita ja ihmisiä, voidaanko kiistää, -
että ne muistuttavat toisiaan paljon? On olemassa eroavaisuuksia, -
mutta samankaltaisuudet ovat silmiin- pistävämpiä. Kysymys kuuluu: Miksi?
Evolutionisti kysyy sitä harvoin.
Hän "tietää", että se johtuu yhteisestä esi-isästä.
Se ei välttämättä ole ainoa selitys. Uskon, että on parempi selitys.
Kun ajamme asuinalueella, näemme taloja, jotka näyttävät samoilta, -
koska ne ovat serkuksia. Ei. Ei se sitä ole.
Niillä oli sama suunnittelija. Se on parempi selitys.
Kun tutkimme anatomiaa -
ja eläinkunnan eläimiä, näemme samankaltaisuuksia.
Usein viitataan selkärankaisten käden rakenteeseen.
Samankaltaisuus on selvä, mutta mistä se johtuu?
Sen voi selittää yhteisellä esi-isällä tai yhteisellä suunnittelijalla.
Yhteinen suunnittelija on parempi selitys.
Yhteinen genetiikka ei toimi, koska jos ne tulisivat yhteisestä genetiikasta, -
ne tulisivat samasta alkion osasta.
Alkion käsi kehittyisi alussa tietyllä tavalla.
Se olisi sama kanilla, kyyhkyllä ja sammakolla. Tulokset olisivat samat.
Sama genetiikka vaatisi alkioissa samaa alkua, ja sitä ei ole.
Vesiliskolla alkion segmentit 2―5 -
ja ihmisellä segmentit 13―18 tuottavat käden.
Eri segmentit tuottavat käden. Liskoilla ne ovat segmentit 6―9.
Ne eivät näytä tulevan samasta genetiikasta.
Yhteinen suunnittelija vaikuttaa vakuuttavammalta selitykseltä.
Puhutaanpa vielä samankaltai- suudesta. Puhumme fossiileista, -
mutta fossiileilla on merkitystä kreationismi―evoluutio-kiistalle vain, -
jos niistä tehdään johtopäätöksiä.
Evolutionistit vetoavat samankaltaisuuksiin.
Samankaltaisuudet ovat fossiileissa ratkaiseva asia.
Samankaltaisuudet kuitenkin johtavat myös monesti harhaan.
Aiemmin perusteltiin asioita mm. kromosomeilla.
Ihmisellä on 46 kromosomia, penisilliinillä on vain kaksi.
Opossumilla on 22. Tämä näyttää "kehitykseltä".
Samankaltaisuus osoittaa kehityksestä kohti ihmistä, -
kunnes tarkastellaan lopputarinaa.
Argumentti on yhä joissakin oppikirjoissa, -
mutta siitä ollaan yleisesti luovuttu, -
koska simpanssilla on enemmän kromosomeja kuin ihmisellä.
Saniaisella on 480 kromosomia. Kalkkunalla on 82 kromosomia.
Se ei sovi enää siihen, mitä evolutionistit esittävät.
Kun tarkastelee koko kuvaa, alkaa näyttää hieman erilaiselta.
Jotkut viittaavat DNA:n määrään ja sanovat sen todistavan evoluutiosta.
Yksisoluisella euglenalla on lähes sama määrä DNA:ta kuin ihmisellä.
Maksasammaleella on 18 kertaa enemmän DNA:ta kuin ihmisellä.
Salamanterilla sitä on 26-kertaisesti.
Sekään ei auta evoluutioteoriaa.
Samankaltaisuuksiin on vedottu alusta asti.
Pian Darwinin ajan jälkeen Haeckel esitti tunnetusti argumentin, -
jota on käytetty tuhansissa oppikirjoissa.
Se viittaa samankaltaisuuteen varhaisessa alkionkehityksessä.
Ylärivin alkiot on piirretty hyvin samanlaisiksi.
Ne kehittyvät eri eliöiksi ― sioiksi, kaloiksi, salamantereiksi ja ihmisiksi.
Tätä on esitelty oppikirjoissa. Ihmiset ovat väittäneet minulle, -
että kehitys samankaltaisesta alkiosta on todiste evoluutiosta.
Se ei välttämättä johdu siitä, vaikka tämä olisikin totta, mutta se ei ole.
Ikävä kyllä teille on valehdeltu.
Lontoolainen "The Times" -lehti kirjoitti joitakin vuosia sitten -
otsikolla "Alkiovalhe".
Kuvan yläosassa ovat Haeckelin piirtämät samankaltaiset alkiot.
Darwin piti argumenttia yhtenä parhaista ikinä kuulemistaan.
Alhaalla on oikeita kuvia alkioista.
Ne eivät näytä yhtään samanlaisilta.
Lehti kirjoittaa, että Haeckel valehteli.
Myös "The New Scientist" -lehti kirjoitti: "Huijaus paljastettu".
Alhaalla piirustukset. Ylhäällä varsinaiset alkiokuvat.
Tämä on huijausta, eikä sitä voi muuksi kutsua.
"New Scientist" -kirjoittaa: -
"Haeckel tunnusti...
ja hänet tuomittiin huijauksesta..."
Tämä ei ole minun arvioni. "New Scientist" -lehti arvioi näin.
"...hänet tuomittiin huijauksesta Jenan yliopistossa, -
mutta silti piirustus jatkoi elämäänsä. 'Se on mysteeri', sanoo Richardson."
Tämä on yleisimpiä USA:n koulujen biologiankirjoja.
Sama piirros esiintyy kirjassa -
hieman muunneltuna.
Haeckel kehitteli saman kuvan sata vuotta sitten huijaustaan varten.
On olemassa samankaltaisuuksia, mutta nämä ovat valhetta.
Usein viitataan apinoiden ja ihmisen DNA:n samankaltaisuuteen.
Genomien sanotaan olevan 99-prosenttisesti samanlaisia.
Sen on määrä todistaa yhteisestä esi-isästä.
Luku on suuresti liioiteltu, ja se on korjattu, tosin ei otsikoissa.
"Nature"-lehti kirjoittaa vuonna 2004, -
että 231 verratusta apinan ja ihmisen geenistä 83 prosentissa oli eroja.
He olivat tutkineet proteiinin aminohappojärjestyksiä.
"20 prosentissa oli merkittäviä rakenteellisia muutoksia."
Se on selvästi enemmän kuin yksi prosentti.
"Muutoksia on paljon isommassa osuudessa kuin on ounasteltu."
Tämä on esitetty väärin. Oletetaan, että väittämä pitäisi paikkansa.
Niin usein väitetään, vaikka se ei ole niin.
Meille sanotaan, että apinan ja ihmisen genomin ero on 1,6 %.
Mutta ajattele. Genomissa on kolme miljardia nukleotidia.
Kolme miljardia informaatiopalasta.
1,6 prosenttia tarkoittaa 48:aa miljoonaa nukleotidia.
Miten iso merkitys on 48 miljoonalla nukleotidilla?
Ajatellaanpa sitä kystisen fibroosin kautta. Se on vaikea, tappava sairaus.
Sen aiheuttaa genomin häiriö 1 prosentin miljardisosassa.
Ero on kolmessa nukleotidissa, ei 48 miljoonassa.
Sirppisoluanemia häiriö on 1 %:n miljardisosan kolmanneksessa.
Ero on yhdessä nukleotidissa.
Sanotaan, että ero on "vain 1,6 %." Se vastaa 48 miljoonaa nukleotidia.
Yhden nukleotidin ero aiheuttaa tap- pavan sairauden, sirppisoluanemian.
Kolme aiheuttaa kystisen fibroosin. Ja 48 miljoonan ero ei ole juuri mitään...
Jos vaihtaa umpimähkään 48 milj. nukleotidia, syntyy katastrofi.
On dramaattisia samankaltaisuuksia. Katsotaanpa esimerkiksi lammasta.
Tässä on uutisjuttu vuodelta 2000. Sue Galloway Otagon yliopistosta -
johti Helsingin yliopiston tutkimusryhmää. Hän sanoi: -
"Ihmisen ja lampaan geenit ovat 98-prosenttisesti samat."
USA:n genomitutkimusinstituutin raportti toteaa hiiristä: -
"Hiirillä ja ihmisillä on suurin piirtein samat geenit."
Tämä oli vuonna 2006. Genomin proteiineja koodaavat alueet -
ovat 85-prosentisesti identtiset.
Jotkin geenit ovat 99-prosenttisesti identtiset.
Todistamme enemmän kuin evolutionistit haluaisivat.
Yhteinen suunnittelu on uskottavampi selitys.
Mitä samankaltaisuudet todistavat loogisesti?
Nämä kaksi kalaa näyttävät samoilta. Mitä se todistaa?
Niistä kumpikaan ei ole kala.
Ylempi on matelija, alempi nisäkäs.
Molemmat muistuttavat kaloja.
Kala, matelija ja nisäkäs eivät ole sukulaisia, -
mutta ne näyttävät hyvin samanlaisilta.
Tällaiset asiat jätetään pois, kun piirretään sukupuita.
Nokkaeläin on tämän tulkinnan mukaan sukulainen melkein kaikille.
Se on kuin lintu, nisäkäs ja lapasampi.
Se on nisäkäs, mutta sillä on saman- kaltaisuuksia monien eläinten kanssa.
Se on kuin ankka. Sen turkki muistut- taa majavaa. Kaikkien sukulainen!
"Se, mikä todistaa liikaa, ei todista mitään."
Toteamus sopii hyvin tähän.
Kun joitakin samankaltaisuuksia löytyy ja ne ohitetaan, -
niitä kutsutaan rinnakkaismuodoiksi. Se ei ole ratkaisu ongelmaan.
Se on ongelman nimeämistä. Se on tyypillistä.
J. Z. Young, Oxfordin professori, sanoo: -
"Samankaltaisia piirteitä esiintyy erillisissä linjoissa.
Ne ovat hyvin yleisiä. On melkein sääntö, -
että tutkimus mistä tahansa ryhmästä tuottaa ristiriitaisen taksonomian."
Täytyy sulkea pois ne, jotka eivät ole sukulaisia -
mutta jotka ovat samankaltaisia.
"Ei pysty erottamaan rinnakkais- ja sukulaismuotoja."
Toisin sanoen, jos samankaltaisuus sopii evoluutioteoriaan, -
sitä käytetään. Ellei se sovi, muotoa sanotaan rinnakkaismuodoksi.
Se ei ole tiedettä. Täytyy tarkastella koko kuvaa.
Jos tutkii vain osan kuvasta, voi kertoa minkä tarun tahansa.
Kun tarkastelee koko kuvaa, asia on hyvin erilainen.
Viitataan simpanssin veriseerumiin, joka muistuttaa ihmisten seerumia.
Jos käytetään tiettyä antiseerumia, sitä voidaan käyttää ihmisissä.
Mutta simpanssin ja ihmisen maidon kemiat ovat hyvin erilaiset.
Maidon kemian suhteen lähin sukulaisemme on aasi.
Se ei sovi evolutionistien kuvaan.
Sukkanauhakäärmeellä on täysin samanlainen kolesteroli kuin meillä.
Jalan rakenne kiinnostaa meitä.
Tutkimme Glen Rosen fossiileja.
Pohdimme, mitkä eläimet ovat saattaneet jättää jalanjäljet.
On ehdotettu apinaa. Apina käyttää kättä jalkana.
Sillä ei ole samanlaista jalkaa. Jääkarhun jalka puolestaan -
on melkein identtinen. Jos sen kääntää peilikuvaksi, -
niin että isovarvas on ulkopuolella...
Tietysti sillä on kynnet ja neljä jalkaa.
Jos kynnet ottaa pois ja kääntää jäljen peilikuvaksi, -
jälki on lähes identtinen ihmisen jalanjäljen kanssa.
Kaikista eläimistä kanalla on hyvin monimutkainen entsyymi.
Sen nimi on lysotsyymi, suunniteltu hyökkäämään bakteereja vastaan.
Tarvitsemme sitä silmässä. Kana tarvitsee sitä munassa.
Tässä on mosaiikkimalli: taiteilija käyttää sinistä tiiltä siellä täällä.
Samankaltaisuuksia, mutta ei haarautuvassa mallissa.
Koko kuvasta näkee, -
ettei haarautuva malli heijasta näkemiämme samankaltaisuuksia.
Veren antigeeni A:n suhteen lähin sukulaisemme on vahapapu.
Sillä on samanlainen antigeeni A kuin meillä.
Aivohormoni ― torakalla on samanlainen aivohormoni kuin meillä.
Discover-lehti kirjoittaa: -
"Älä liiskaa torakkaa ― se voi olla serkkusi.
Torakan aivohormoni on identtinen ihmisen aivohormonin kanssa."
Tätä ei laiteta sukupuuhun. Sen avulla ei osoiteta samankaltaisuuksia.
He jättävät pois merkittäviä samankaltaisuuksia, -
jotta saadaan maalattua halutunlainen kuva.
Darwinin aikana oli sarjakuva, joka kuvastaa tätä hyvin.
Alussa on sika. Sitä muutetaan vähitellen.
Lopulta siitä saadaan härkä. Härkä jatkaa muuttumista asteittain, -
ja käy selväksi, että ihminen kehittyi siasta härän kautta.
"Se on tieteellisesti todistettu. Näettehän kuvan?"
Samanlaisia kuvia on oppikirjoissa.
Järjestetään kuvia toistensa perään, ja sen pitäisi olla tieteellinen todiste.
Mitä on todistettu? Kun tarkastelee samankaltaisuuksia, -
hylkää joitakin samankaltaisuuksia ja järjestää ne kuvan mukaan, -
voidaan saada mielenkiintoinen teoria testattavaksi, mutta se ei ole todiste.
Älä pidä sitä todisteena, kun näet sen oppikirjassa.
Teen yhteenvedon ensimmäisestä fossiileja käsittelevästä jaksosta.
Fossiilit ovat ratkaiseva todiste. Ilman niitä tämä on rohkea olettamus, -
kuten Stanley sanoi. Kun katselee tärkeää fossiiliaineiston alkua, -
aineisto on monimutkainen, moni- lukuinen alussa ja monimuotoinen.
Kaikki pääjaksot esiintyvät. Uusia ei ole tullut sen jälkeen.
Oppikirjojen "puut" on laadittu valikoi- tujen samankaltaisuuksien avulla.
Ne eivät tule fossiileista, embryologiasta eivätkä genetiikasta.
Puiden piirtämiseen käytetyt samankaltaisuudet -
paljastavat mosaiikkimallin, ei haarautuvaa mallia.
Ratkaisevat todisteet tukevat enemmän luomisteoriaa -
kuin evoluutioteoriaa. Se sopii paremmin faktoihin.
Myös vastustajan todistajat myöntävät sen.
Näetkö nyt, miksi minusta on kiva puhua fossiileista?
Ne puhuvat äkillisen, monimutkaisen alun puolesta, -
eivät vähittäisen, miljoonia vuosia kestäneen kehityksen puolesta.
Suomennos: Marianne Tenetz