RAAMATTU, EVOLUUTIO JA ARKEOLOGIA
LUOMINEN? EVOLUUTIO? DINOSAURUKSET
ALUSSA...
ALKUPERÄ, KASVIT, ELÄIMET, IHMISET
SUUNNITELTUJAKO?
VEDENPAISUMUS, FOSSIILIT, SEDIMENTTIKIVI
HAVAINNOT, TODISTUSAINEISTO, JÄRKI, TOSIASIAT
Maapallon raamatullinen ikä
Mediassa rummutetaan jatkuvasti miljoonista vuosista.
Harvoin kuulee perusteluita. Sitä vain toitotetaan yhä uudelleen.
Minusta sille ei juurikaan ole tieteellisiä todisteita.
Vahvat tieteelliset todisteet puhuvat miljoonia ja miljardeja vuosia vastaan.
Tässä jaksossa tutkimme asiaa Raamatun näkökulmasta.
Monet luulevat, että asia on todistettu tieteellisesti, -
ja siksi se on pakko hyväksyä, ja se pitää ahtaa jotenkin Jumalan Sanaan.
Kun johtopäätöstä tarkastelee Sanan valossa, törmää vakaviin ongelmiin.
Näyttää, että tutkijat saavat kaikessa rauhassa "saarnata" aiheesta, -
ja he kertovat yhä uudelleen, ettei ristiriitaa ole. Tutkitaan asiaa.
"Miljardit vuodet" on pikemminkin filosofinen luomus, -
eikä niinkään tiedettä. Uskon, että Raamattu puhuu sitä vastaan.
Tutkitaan maapallon ikää Raamatun mukaan.
Ernst Mayr tähdentää asian merkitystä.
Hän puhuu naturalismin ja evoluution "vallankumouksesta".
"Vallankumous alkoi, kun kävi selväksi, että maa on hyvin vanha -
eikä 6 000 vuotta sitten luotu. Löytö oli lumipallo, -
joka käynnisti kokonaisen lumivyöryn."
Jotkut kristityt sanovat, ettei ole väliä, minkäikäinen Maa on.
Evoluution kannattajat ymmärtävät merkityksen.
Meidänkin pitää ymmärtää se.
Tieteen näkökulmasta on olemassa syvällinen merkitys.
Usko miljardeihin vuosiin antaa tilaa geologisen aikakausille.
Se ei ole linjassa Jumalan Sanan kanssa. Puhumme siitä myöhemmin.
Tässä on kuva evoluutiosta.
Fossiileissa on erillisiä ryhmiä.
Kambrikauden kallioissa on eri eläimiä kuin ordovikivikauden kallioissa.
Jos tämä selittyisi miljardeilla vuosilla, muutoksen pitäisi näkyä, -
enkä näe muuta tietä. Hoidamme hommamme huonosti, -
kun menemme mukaan miljardeihin vuosiin ja geologiseen ajanlaskuun.
Tieteen kannalta merkitys on syvällinen.
Filosofisesti maailmankuva on hyvin erilainen, -
jos uskotaan miljardeihin vuosiin.
Jos uskomme tuhansiin vuosiin, voimme uskoa lopunkin olevan lähellä
Jos uskoo miljardeihin vuosiin, -
maailma ei lopu ensi torstaina eikä tarvitse murehtia tuomiopäivästä.
Se tylsistää tilivelvollisuuden terää.
On myös hengellisiä seurauksia.
Ihmiset oppivat selittämään pois sen, mitä Raamattu sanoo selvästi.
Sitä temppua ei kenenkään tarvitsisi oppia.
Jos sen oppii tässä aiheessa, se ei lopu avioliittoon, -
homoseksuaalisuuteen tai muihin asioihin liittyvissä kysymyksissä, -
joista Raamattu puhuu mutta joita monet eivät halua uskoa.
On olemassa historiallisia seurauksia.
Katsotaanpa historiallisesti tosina pidettyjä väittämiä.
Sanotaan, että ne ovat vain poliittisten aatteiden -
poliittista tai filosofista oikeuttamista.
Katsotaan Caesaria tai Rooman senaattoreita: -
"Kertomus heistä ei ole totta. Se on vain poliittista idealismia.
Niillä vain yritetään pönkittää jotakin aatetta.
Jostakin syystä tarvitaan vertauskuva menneisyydestä."
Jos historiaan aletaan suhtautua näin, -
miten voi olla varma mistään historiassa?
Liikumme kohti postmodernismin sydäntä, -
jossa mikään ei ole totta eikä mitään voi tietää varmaksi.
Seuraukset ovat suuret ja syvälliset.
Jos sanomme, ettei sillä ole väliä, olemme hyvin naiiveja.
Jotkut sanovat: "Hyvä on, emme löydä Raamatusta miljardeja vuosia, -
mutta Raamatun valossa tulkinta on mahdollinen."
Minun kysymykseni on, missä ja miten tämä tulkinta on mahdollinen.
Ehdotan, että tarkastelemme asiaa kolmesta näkökulmasta.
Miljardien vuosien pitää tulla ennen luomisviikkoa, -
luomisviikon aikana tai luomisviikon jälkeen.
Elleivät ne tule ennen luomisviikkoa tai luomisviikon aikana tai jälkeen, -
ei voi sanoa, että Raamatun valossa tämä aikakäsitys on mahdollinen.
Tämän pohjalta voimme tarkastella, mitä Raamattu sanoo aiheesta.
Tarkastellaan käsitystä, että miljardit vuodet tulevat ennen luomisviikkoa.
Tätä kutsutaan usein aukkoteoriaksi tai pre-aadamilliseksi teoriaksi.
Sen mukaan ennen luomista oli maailma, joka tuomittiin.
Siitä syntyivät fossiilit. Luomisviikko aloitti kaiken alusta.
Onko tulkinta mahdollinen Raamatun valossa?
1. Moos. 1:1: "Alussa loi Jumala taivaan ja maan."
Ei kerrota, milloin tämä tapahtui. Sitten seuraa jae 2: -
"Ja [myöhemmin] maa oli autio ja tyhjä..." Tästä alkaisi luomisviikko.
Miljardit vuodet tungetaan jakeiden 1 ja 2 väliin.
Mitä tapahtui 1. Moos. 1:1:n ja 1. Moos. 1:2:n välillä?
Perustelu nojaa siihen, mitä Raamattu ei sano, eikä siihen, mitä se sanoo.
Perustelu on heikko. Minusta se on Raamatun vääristelyä.
Tarkastellaan todellista ongelmaa 2. Moos. 20:stä.
1. Moos. 1:1―2 ei suoraan kiellä sitä. Silti väite nojaa siihen, mitä ei sanota
2. Moos. 20:ssä todetaan jotakin päinvastaista -
verrattuna joidenkin kuvitelmiin 1. Moos. 1:stä.
"Sillä kuutena päivänä Herra teki taivaan ja maan..."
Siten ennen niitä kuutta päivää ei ollut taivaita eikä maata, -
ei merta eikä mitään, mitä niissä on. Ne kaikki tehtiin kuutena päivänä.
Se on suoraviivaista ja selvää.
Se sulkee pois tämän käsityksen. Se repii sen riekaleiksi, kuten sanotaan.
Jotkut kuitenkin selittävät, ettei alkukielessä sanota niin, -
vaikka siltä näyttääkin. He korostavat sanaa "teki".
He sanovat, ettei se tarkoita: "luoda" vaan "tehdä tai luoda uudelleen".
He sanovat, että Jumala loi maailman hyvin kauan sitten.
Sitten Hän tuhosi sen ja muodosti fossiilit.
Nyt alkaa luomisviikko, jolloin Hän tekee kaiken uudelleen.
Se ei ole termin merkitys. Se on Raamatun vääristelyä.
Verrataan 1. Moos. 1:1:n luoda-sanaa ja 2. Moos. 20:11:n tehdä-sanaa.
On totta, että ne ovat kaksi eri termiä, "bara" ja "asa" hepreaksi.
Nämä termit ovat kuitenkin päällekkäisiä, eivät vastakkaisia.
Tutkitaan määritelmiä. Väitetään, että merkitysten välissä on erottava seinä.
Väitetään, että toinen tarkoittaa "luoda tyhjästä", toinen "tehdä uudelleen".
Gesenius määrittelee kuitenkin bara- sanan: "tehdä jotakin, valmistaa, -
luoda esimerkiksi taivas ja maa". Tutkitaan asa-sanan määritelmää.
Päällekkäisyys on selvä. "Leikata, vuolla, muodostaa leikkaamalla...
luoda esimerkiksi taivas ja maa".
Termit menevät päällekkäin. Ei ole mitään erottavaa seinää.
Ilmeisin ja selvin tapa käsitellä asiaa on tarkastella, -
miten termejä käytetään Raamatussa. Ne voidaan vaihtaa keskenään.
Osaan hepreaa hieman, mutta en ole heprean kielen tutkija.
Joudun kääntymään heprean asiantuntijoiden puoleen.
Eräs ystäväni on Lähi-idän tutkimuksen ja heprean kielen tohtori.
Hän on väitellyt Texasin yliopistossa -
ja Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. Kysyin asiaa häneltä.
Hän ehdotti, että kysytään joltakulta, joka todella tietää.
Soitimme Heprealaisen yliopiston heprealaisille professoreille.
He eivät vain tyytyneet sanelemaan vastausta. He perustelivat kantansa.
Sain heiltä monta tieteellistä artikke- lia, joista vain yksi oli englanniksi.
Kaikki muut olivat hepreaa. He perustelivat kantansa sanomalla, -
että termejä käytetään ilmiselvästi päällekkäisissä yhteyksissä.
Esimerkiksi 1. Moos. 1:21 ja 25: -
jae 21: "Jumala loi suuret merieläimet" ja jae 25: "Jumala teki metsäeläimet".
Mitä sellaista Hän teki merieläimille, mitä Hän ei tehnyt metsäeläimille?
Hän teki samat asiat. 1. Moos. 1:26: "Tehkäämme ihminen kuvaksemme".
Jae 27: "Jumala loi ihmisen omaksi kuvaksensa".
1. Moos. 5:1: "Kun Jumala loi ihmisen, teki hän hänet..."
Tässä on samat sanat, "loi" ja "teki".
Jae 2 jatkaa: "Mieheksi ja naiseksi hän heidät loi."
Nämä ovat selviä esimerkkejä siitä, että sanat voidaan vaihtaa keskenään.
1. Moos. 6:7: "Ja Herra sanoi: -
'Minä hävitän maan päältä ihmiset, jotka minä loin [...] -
sillä minä kadun ne tehneeni'".
Keskinäinen vaihtokelpoisuus. Jesaja käyttää termejä samalla tavalla.
Jes. 43:7: "kaikki, jotka ovat otetut minun nimiini ja jotka minä olen -
kunniakseni luonut, jotka minä olen valmistanut ja tehnyt." Kolmas termi.
Tapahtuuko kolme eri asiaa? Ei, se on sama asia.
Eri termein kuvaillaan samaa tapahtumaa.
Huomaa 1. Moos. 2:3: "Ja Jumala siunasi -
seitsemännen päivän ja pyhitti sen, koska hän sinä päivänä -
lepäsi kaikesta luomistyöstänsä, jonka hän oli luonut ja tehnyt" (engl.)
Kaiken Hän loi. Kaiken Hän teki.
Jae 4 jatkaa: "Tämä on kertomus taivaan ja maan synnystä, -
kun ne luotiin. Siihen aikaan kun Herra Jumala teki maan ja taivaan."
Hänhän loi taivaan ja maan. Totta, ja Hän myös teki taivaan ja maan.
Haastan etsimään kohdan, -
jossa kaksi sanaa voitaisiin selvemmin vaihtaa keskenään.
Daavid uskoi vakaasti, että ne voidaan vaihtaa keskenään.
Hän käyttää Psalmissa 148 verbiä "bara".
"Ylistäkööt ne [aurinko, kuu ja tähdet] Herran nimeä, sillä hän käski, -
ja ne tulivat luoduiksi [bara]." Hänen käskystään.
Samoin Psalmi 33:6: "Herran sanalla ovat taivaat tehdyt [asa], -
ja kaikki niiden joukot..." Jae 9: "Sillä hän sanoi, ja tapahtui niin..."
Korostetaan, että kaikki tapahtui sillä hetkellä, kun Hän sanoi.
Termeillä "bara" ja "asa" kuvaillaan samaa asiaa.
Kun tutkitaan 1. ja 2. Moos. kirjaa, nähdään, että kyseessä on sama asia.
Mielivaltainen, väkisin keksitty ero on Raamatun vääristelyä.
Kuudessa päivässä Jumala loi, Jumala teki taivaan ja maan.
Se on selvä este sille, -
että miljardit vuodet voitaisiin tunkea luomisviikon edelle.
Myös muut kohdat osoittavat, ettei aukkoteoria toimi. 1. Kor. 15:45: -
"Niin on myös kirjoitettu: 'Ensim- mäisestä ihmisestä, Aadamista, -
tuli elävä sielu'". Ennen Aadamia ei ollut ihmisiä.
Jae 47: "Ensimmäinen ihminen oli maasta..."
Hän ei ollut miljardis ihminen, sen jälkeen kun muut sitä ennen tuhottiin.
Aadam ei ollut ensimmäinen ihminen uudelleenluomisen jälkeen.
Paavali ei sano mitään sellaista.
1. Kor. 15:21: "Sillä koska kuolema on tullut ihmisen kautta..."
Kenestä hän puhuu? Jae 22: "Sillä niinkuin kaikki kuolevat Aadamissa..."
Mistä kuolema tuli?
Aukkoteoriassa kuolema niitti miljar- dien vuosien ajan jo ennen Aadamia.
Jotkut väittävät, että sillä täytyy olla jokin kuvaannollinen merkitys, -
koska Aadam ja Eeva söivät kasviksia, ja kasvikset kuolivat.
"Siten ennen syntiä oli kuolemaa." Heidän väitteensä on ristiriitainen.
Se ei ole kunnioittavaa Raamattua kohtaan.
Jumalan Sana kumoaa sen.
Raamatussa termiä "elämä" käytetään eri tavalla kuin meillä nykykielessä.
Se käy ilmi varhaisista teksteistä, esimerkiksi 1. Moos. 1:30:stä.
"Ja kaikille [eläimille] joissa on elävä henki, -
minä annan kaikkinaiset viheriät ruohot ravinnoksi".
Se, jossa on elävä henki, on eri asia kuin kasvit.
Ne, joissa on elävä henki, syövät kasveja.
Me sisällytämme kasvit eläviin asioihin, -
mutta 1. Moos. kirjassa ei tehdä niin. Siihen viittaa myös 5. Moos. 14:21.
"Älkää syökö mitään itsestään kuollutta." Kuoleeko omena?
Se putoaa puusta. Se makaa maassa. Se mätänee ja kuolee.
Jae 22: "Kaikesta kylvösi sadosta [...] anna joka vuosi kymmenykset".
Se on erilainen verrattuna asioihin, joissa on elämä. Sato on eri asia.
Tämän tekosyyn nojalla katsotaan ohi sen, mitä Sana sanoo selvästi.
Kuudessa päivässä luotiin taivaat.
Jumala puhui, ja niin tapahtui. Ensimmäinen ihminen luotiin.
Koska Raamattu sanoo sen selvästi, -
näemme, että taivaita ja maata ei ollut olemassa ennen niitä kuutta päivää.
Maan päällä ei ollut ihmistä eikä kuolemaa ennen niitä kuutta päivää.
Ei ollut siis mitään, missä olisi ollut elävä henki. Ei tarkoiteta satoa.
Raamattu sulkee pois sen, -
että taivas ja maa olisi luotu miljardeja vuosia ennen luomisviikkoa.
Se sulkee pois ajatuksen, että ennen luomisviikkoa olisi ollut -
miljardeja ja miljoonia vuosia. Se ei toimi. Raamattu ei tue aukkoteoriaa.
Voidaanko miljardit vuodet sitten mahduttaa sisään luomisviikkoon?
Toisin sanoen emme tiedä, mikä on "päivä".
"Toki sanotaan 'kuutena päivänä', mutta mitä 'päivä' tarkoittaa?"
Minusta Raamattu tekee selväksi, mitä se tarkoittaa, -
kun se puhuu "kuudesta päivästä". Usein vedotaan 2. Piet. 3:8:aan: -
"yksi päivä on Herran edessä niinkuin tuhat vuotta".
Se tekisi 7 000 vuotta. Se ei auta juurikaan.
"Mutta se osoittaa, että se on kuvaannollinen, ei kirjaimellinen."
Jae ei sano niin. Kun katsoo VT:n kohtaa, josta jae lainataan, -
näkee, että se on vääristelyä. Ei sanota, että päivä on tuhat vuotta.
Se on vertaus. Yksi päivä on niin kuin tuhat vuotta.
Samassa jakeessa sanotaan, että tuhat vuotta on niin kuin yksi päivä.
Se ei ole avuksi, joten se sivuutetaan, jotta jae saadaan sopimaan.
Tässä ei puhuta siitä, miten Jumala tulkitsee -
eikä miten meidän tulee tulkita Jumalan sanoja. Psalmi 90:4: -
"tuhat vuotta on sinun silmissäsi niin- kuin eilinen päivä, joka meni ohitse".
Se on pitkä aika, mutta ei Jumalasta. Jumala näkee asiat eri tavalla.
Pietari viittaa sillä ihmisiin, jotka sanovat, että on kulunut kauan siitä, -
kun Jumala puhui tuomiosta, eikä mitään ole tapahtunut.
Pietari sanoo, että meistä se tuntuu pitkältä ajalta, mutta ei Jumalasta.
Hänen näkökulmastaan aikaa ei ole olemassakaan.
Näkökulmamme on erilainen.
Jae puhuu Jumalan näkökulmasta, ei siitä, miten mittaamme aikaa -
tai miten sitä pitäisi mitata.
Se ei puhu lainkaan siitä, miten paljon aikaa on kulunut.
Jumala kyllä tietää, mitä kuulemme, kun Hän puhuu kuudesta päivästä.
Hän ei petkuttanut meitä.
Annan kymmenen syytä, joiden nojalla tiedämme, mitä "päivä" tarkoittaa.
Riittääkö kymmenen? Pitäisi riittää.
Ensinnäkin lingvistiikka ja kielen asiantuntijat todistavat siitä.
Hepreankielistä termiä käytetään toki myös kuvaannollisesti, -
myös 1. Moos. kirjan alkuluvuissa. Puhumme "pelastuksen päivästä".
Asia- ja käyttöyhteydestä näkee, ettei tarkoiteta "päivää" kirjaimellisesti.
Mutta kun sitä käytetään monikossa, "päiviä", merkitys on kirjaimellinen.
Sama pätee tapauksiin, joissa sanaa edeltää lukusana.
"Olen poissa kolme päivää." Pomo tietää tarkkaan, mitä tarkoitat.
Niin suomessa kuin hepreassakin.
Lisäksi "päivä" määritellään tarkasti.
Sanotaan, että tuli ehtoo ja aamu, ensimmäinen päivä... toinen päivä...
1. Moos. kirjan alkuluvuissa -
luomispäiviä kuvataan näiden kolmen lingvistisen tunnuspiirteen avulla.
Niistä jokainen puhuu kirjaimellisen tulkinnan puolesta.
Toiseksi ensiesiintymän yhteydessä Jumala kertoo, mitä Hän tarkoittaa.
Hän sanoo, että on valkeus ja pimeys, ja se tekee päivän.
Emme mene tosi monimutkaiseen matematiikkaan, kuten 1 + 1 = 2.
Valkeus + pimeys = päivä. Lapsetkin ymmärtävät sen. 1. Moos. 1:5: -
"Ja Jumala kutsui valkeuden päiväksi, ja pimeyden hän kutsui yöksi."
Valkeus ja pimeys. Ynnätään.
"Ja tuli ehtoo, ja tuli aamu, ensimmäi- nen päivä." Miten niin et tiedä?
Hänhän sanoo, mikä on päivä, niin että lapsetkin ymmärtävät.
Ei siis ole rehellistä sanoa, ettei tiedä, mitä Hän tarkoitti.
Kolmanneksi Hän selittää termin joka kerta, kun Hän sanoo sen.
"Ehtoo ja aamu".
Ensimmäisen, toisen, kolmannen, nel- jännen, viidennen päivän yhteydessä.
"Joku kuitenkin ymmärtää väärin, joten 'Tämä on päivä.'"
Ihmiset sanovat: "En tiedä, mitä 'päivällä' tarkoitetaan." - Miten niin?
Eräs ystäväni piirsi sarjakuvan.
Poika keskustelee ystävänsä kanssa. "Kuusi päivääkö?" - "Jep".
"Oikeastiko kuusi päivää?" - "Jep."
"Oletko varma, että siinä sanotaan 'kuusi päivää'?" - "Joo joo!"
Poika miettii ja sanoo: -
"Miksi Hän käytti niin paljon aikaa?" Se on parempi kysymys.
Raamattu antaa vihjeen vastauksesta.
Jumala antoi mallin ihmisen työviikolle ja sapatinvietolle eli lepopäivälle.
2. Moos. 20:9: "Kuusi päivää tee työtä ja toimita kaikki askareesi; -
mutta seitsemäs päivä on Herran, sinun Jumalasi, sapatti [...]
Sillä kuutena päivänä Herra teki taivaan ja maan..."
Teemmekö työtä miljardeja vuosia? Emme. "Sillä kuutena päivänä..."
"...sentähden Herra siunasi lepopäivän ja pyhitti sen."
Huomaa, miten näitä termejä käyte- tään samassa raamatunkohdassa.
Sanalla "päivä" viitataan työpäiviin, -
luomispäiviin ja sapattiin.
Tarkoitettaisiinko samassa yhteydessä miljardeja vuosia ja vuorokautta?
Valitan; se ei ole rehellinen tulkinta.
Raamattua ei pidä käsitellä niin.
Mennäänpä viidenteen syyhyn.
Sanoilla "aikakausi" ja "vuosi" ilmaistaan "päivien" vastakohtaa.
1. Moos. 1:14: "Tulkoot valot taivaan- vahvuuteen erottamaan päivää yöstä,-
ja olkoot ne merkkeinä osoittamassa aikoja, päiviä ja vuosia".
Sanat "päivä" ja "vuosi" asetetaan vastakkain.
Jos "päivät" tarkoittavat miljardeja vuosia, mitä "vuodet" tarkoittavat?
Tätä ei voi osoittaa selvemmin.
Objektiiviset tutkijat ymmärtävät sen.
Professori James Barr Oxfordista ei usko juurikaan Raamattuun, -
mutta hän on heprean asiantuntija.
"Vakavasti otettavissa yliopistoissa -
ei tietääkseni ole yhtäkään heprean tai VT:n professoria, joka ei usko -
1. Moos. 1―11:n kirjoittajan pyrkivän välittämään ajatusta, -
että luominen tapahtui kuudessa, vuorokautta vastaavassa päivässä."
En tunne ketään laadukkaan yliopiston heprean asiantuntijaa, -
joka ei ymmärrä, että kirjoittajan tarkoitus oli sanoa tämä.
Marcus Dods, evoluution kannattaja ja miljardeihin vuosiin uskova: -
"Jos sana 'päivä' tässä luvussa ei tarkoita 24 tunnin vuorokautta, -
Raamatun tulkitseminen on toivotonta."
"Ei voi tietää." Tai sen voi vääntää tarkoittamaan, mitä itse haluaa.
Sen sanat eivät rajoita mitenkään. Tulee mieleen toinen sarjis.
Auto lähestyy Stop-merkkiä. "Mutta mitä se tarkoittaa oikeasti?"
Tiedämme tarkalleen, mitä se tarkoittaa.
Tiedämme, miten kauan Jumala sanoi maailman luomisen kestäneen.
Seitsemänneksi biologia puhuu sitä vastaan, että miljardit vuodet -
ujutetaan Raamatun kertomukseen. Ehtoo ja aamu oli päivä, sanotaan.
Jos niitä kesti miljoonia vuosia, miten käy kasvien ja eläinten?
Miljoonia vuosia pimeyttä, miljoonia valkeutta. Kasvit eivät selviytyisi.
Myös eläintiede puhuu sitä vastaan, -
että päivät olisivat erillisiä ja peräkkäisiä.
Stephen J. Gould viittaa asioihin, jotka ovat molemminpuolisesti hyödyttäviä.
Tunnemme symbioosisuhteet. "Hyönteiset pölyttävät kasveja."
Jos hyönteiset luodaan yhtenä päivänä ja kasvit toisena, -
miten kasvit säilyvät, jos pölyttäjät luodaan miljoonien päivien päästä?
"Kukkien ja hyönteisten ominaisuudet on hienostuneesti muovattu.
Suut on muovattu niin, että ne pääsevät helposti käsiksi meteen."
Esimerkkinä ovat kolibrit ja kukat.
Kukka luotiin kolmantena päivänä, lintu viidentenä päivänä.
Ne on selvästi luotu toisiaan varten.
Jos ne erottaa miljoonilla vuosilla, homma ei toimi.
Yhdeksäs syy.
Ihmistä väheksytään, mutta Raamatun mukaan maailma luotiin ihmistä varten
Maailma luotiin ihmiselle asuinpaikaksi.
Gould sanoo selvästi: "Jos ihmiskunta syntyi eilen, -
kuin pieni varpu kukkivassa puussa, -
elämä ei missään mielessä voi olla olemassa meidän takiamme.
Ehkä olemme vain jälkikäteen saatu ajatus, kosminen sattuma, -
evoluution joulukuusen pallo."
Mark Twain kirjoittaa: "Jos Eiffel-torni edustaisi maailman ikää, -
huipulla olevan nupin maalipinta edustaa ihmisen osuutta ajasta."
Twain vertasi Eiffel-tornia aikaan, miljardeihin vuosiin.
Evolutionistien mukaan ihminen ilmestyi kuvaan vasta hiljattain.
Ihmiskunnan aikaa kuvaisi huipun nupin maalipinta, -
ja maailman ikää kuvaisi Eiffel-torni.
"Ei kukaan uskoisi, että torni rakennettiin maalipintaa varten.
Arvelisin niin, mutta mene ja tiedä."
Se on absurdia. Hän osoittaa sen absurdiuden.
Monet raamatunkohdat puhuvat tätä vastaan. Mark. 10:6.
"Mutta luomakunnan alusta Jumala on luonut..." Sinilevät. Ei.
Ei edes sinileviä saa siirtää ajankoh- taan miljardeja vuosia ennen luomista.
"...Jumala on luonut heidät mieheksi ja naiseksi."
Room. 1:20: "Sillä hänen näkymätön olemuksensa, -
hänen iankaikkinen voimansa ja jumalallisuutensa, -
ovat [...] maailman luomisesta asti nähtävinä." Sinilevätkö ne näkivät? Ei.
Ne ovat olleet havaittavissa ja nähtävissä maailman luomisesta asti.
Luukas viittaa profeettoihin, etenkin Aabeliin (11:50): -
"...profeettain veri, mikä on vuodatettu maailman perustamisesta asti..."
Raamattu osoittaa, että ihminen luotiin silloin kun maailmakin luotiin.
Käsitys on eri kuin se, -
jossa ihminen erotetaan miljardeilla vuosilla maailman luomisesta.
Miljardit vuodet yritetään sisällyttää Raamatun kertomukseen, -
jotta luomisviikko saataisiin sovitettua geologisiin aikakausiin.
Usein sanotaan, että ne sopivat yksiin.
Luomisen järjestys ja geologiset aikakaudet asetetaan rinnakkain.
"Eikö näytäkin samalta?"
Epäilen tämän väitteen esittävien rehellisyyttä.
Ensinnäkin geologiset aikakaudet -
edustavat miljardeja ja miljoonia vuosia.
500 miljoonaa vuotta ja enemmänkin kuolemaa.
Luomisen kuuden päivän ajan ei ollut kuolemaa.
Kuolemaa ei ollut olemassa.
Se, että ne kuvaisivat samaa asiaa, ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa.
Hedelmäpuut luotiin luomisviikon alussa, -
mutta geologisessa ajanlaskussa ne tulevat myöhemmin. Merkittävä ero.
Aurinko, kuu ja tähdet luotiin neljäntenä päivänä.
Evolutionistien mukaan -
niiden piti olla olemassa kauan ennen geologista ajanlaskua.
Miksi Jumala laittoi auringon, kuun ja tähdet neljänteen päivään?
Tuntuisi, että niiden pitäisi tulla ensimmäisenä.
Minulla on yksinkertainen vastaus. Hän halusi härnätä evolutionisteja.
Tai epäjumalanpalvojia, jotka palvoivat aurinkoa luojana.
Hänen näkemyksensä on täysin vastoin naturalistien käsitystä.
Ensimmäisen päivän ehtoo ja aamu olivat täysin samanlaiset -
kuin neljännen ja viidennen päivän ehtoo ja aamu.
Jumalan kuvaus siitä on sama. Mistä sitten valo tuli ennen neljättä päivää?
En tiedä. Selvästi oli jokin lähde, joka sai aikaan ehtoon ja aamun.
Rakennustyömaillakin on väliaikainen voimanlähde, -
ennen kuin saadaan vedettyä sähköt.
Tiedämme, että Jeesus oli läsnä Luojana.
Hän on oleva taivaassa tuomion jälkeen. Emme tarvitse aurinkoa, -
koska Hän on siellä. Ehkä Hän oli valonlähde.
Sen tiedän, että kuvaus on täysin samanlainen 1. päivästä 6. päivään.
Ehtoo ja aamu oli ensimmäinen päivä. Päivät eivät olleet erilaisia.
On virheellistä väittää, että se sopii geologiseen ajanlaskuun.
Matelijat luotiin kuudentena päivänä.
Geologisen ajanlaskun mukaan niitä alkoi esiintyä mississippikaudella.
Kalat luotiin viidentenä päivänä, -
mutta geologisen ajanlaskun mukaan niitä alkoi esiintyä aivan alussa.
Jos joku sanoo näiden pitävän yhtä, -
joko hän ei tunne geologista ajanlaskua tai hän valehtelee.
Jotkut ovat yrittäneet väännellä tätä ja yrittäneet saada sen sopimaan.
Hugh Ross laati kuvan, -
jossa hän esittää kolmannen ja viidennen päivän lomittain -
ja sanoo, että näin se sopii yhteen.
Se on nolo yritys vääristää Jumalan Sanaa.
Davis Young menee vielä pidemmälle.
Hän sanoo, että voimme tehdä näin: -
Jos päivät määritetään niin, että ne menevät päällekkäin, se voi sopia.
Tällaisia koukeroita täytyy tehdä, jotta se saadaan sopimaan.
Davis Young nolostui ja katui tätä myöhemmin, -
mutta kaavio on yhä hänen kirjassaan.
Ystävät, veljet, yrittävät tehdä tätä eri tavoin.
Hill Roberts puolustaa näkemystä 24 tunnin vuorokaudesta, -
joiden välissä oli miljoonia vuosia.
"Kyllä, päivät olivat 24-tuntisia, -
mutta ne eivät seuranneet toisiaan peräkkäin."
Se kutistaa päivien merkityksen olemattomiin.
Suhteellisesti ne eivät ole mitään miljooniin vuosiin verrattuna, -
joita Hill Roberts pitää "luomisen aikakausina".
Hän kutsuu niitä suunnittelupäiviksi, -
mikä viittaisi siihen, ettei luomispäivänä luotu mitään, -
mutta hän sanoo pitävänsä "päiviä" 24 tunnin vuorokausina.
Mitään ei oikeastaan luotu...
1. Moos. 1:3: "Ja Jumala sanoi: -
'Tulkoon valkeus'..." Ja miljoonien vuosien jälkeen... Ei.
Valkeus tuli juuri sillä hetkellä. Niin kuvataan koko luominen.
"Ja Jumala teki taivaanvahvuuden ja erotti vedet [...] ja tapahtui niin."
"Ja tuli ehtoo, ja tuli aamu, toinen päivä." Niin oli toisena päivänä.
"Ja Jumala sanoi: 'Kasvakoon maa vihantaa, ruohoja, -
jotka tekevät siementä, ja hedelmäpuita [...]' Ja tapahtui niin."
"Ja tuli ehtoo, ja tuli aamu, kolmas päivä."
Se tapahtui samana päivänä luomiskertomuksen mukaan.
Jumala käski valkeuden tulla, ja Hän teki taivaanvahvuuden. Tapahtui niin.
Joka kerta. Joku kuitenkin ymmärtää väärin, niin väännetään rautalangasta.
"Jumala sanoi: 'Tuottakoon maa elävät olennot' [...] Ja tapahtui niin.
[...] Ja tuli ehtoo, ja tuli aamu, kuudes päivä."
Jos kuuden päivän jakson sisälle lisää miljardeja vuosia, -
törmää ongelmiin Raamatun ymmärtämisessä. Matt. 27:63: -
"Kolmen päivän kuluttua minä nousen ylös."
"Ehkä Hän ei noussutkaan silloin.
Ehkä niillä ei tarkoitettu toisiaan seuraavia päiviä.
Se, ettei sitä ole vielä tapahtunut, ei ole ristiriidassa sanotun kanssa, -
koska saatamme elää nyt toista päivää ja kolmas on vasta tulossa."
Toivottavasti selitys tuntuu nololta. Se on absurdi tapa tulkita Raamattua.
En pidä sitä rehellisenä tapana.
Kymmenen syytä uskoa, että tarkoitettiin päiviä kirjaimellisesti.
1. Kolme kielellistä tunnuspiirrettä vahvistavat kirjaimellisen merkityksen:
a) monikkomuoto, b) lukusana c) "ehtoo ja aamu".
2. Ensimmäinen esiintymä selitetään: valkeus + pimeys = päivä.
3. Seuraavat esiintymät vahvistavat sen, "tuli ehtoo, ja tuli aamu".
4. Se on kuin sapatinpäivä.
5. Asiayhteys asettaa päivät ja vuodet vastakkain.
Päivä ei ole miljardeja vuosia.
6. Heprean tutkijat kieltävät väitteen mielekkyyden.
7.―8. Biologia ja eläintiede puhuvat sitä vastaan.
9. Se väheksyy ihmistä, joka on Raamatun mukaan ollut olemassa -
luomisen alusta asti, maailman perustuksesta asti.
10. Eikä se silloinkaan sovi geologiseen ajanlaskuun.
Siinä on kymmenen syytä, miksi tämä järjettömyys joutaa romukoppaan.
Raamattu ei tue ajatusta siitä, että päivistä tehdään miljardeja vuosia.
Ajatus miljardien vuosien mahdutta- misesta luomisviikkoon ei ole kestävä.
Jäljellä on yksi vaihtoehto: luomisviikon jälkeen.
Monet ovat esittäneet sitä.
Väitetään, että sukuluetteloissa on aukkoja. "Ne eivät ole täydellisiä."
Evolutionisti A.C. Custance ottaa tämän esiin kirjassaan.
Hän uskoo miljardeihin vuosiin ja vanhaan maapalloon. Hän kirjoittaa: -
"Sanotaan yhä uudelleen, että suku- luetteloista joissakin on aukkoja, -
mutta aukkojen korostajat eivät ikinä tuo esiin sitä, -
että he tietävät aukoista vain, koska Raamattu toisaalla täyttää ne."
"Tiedämme, että aukkoja on."
"Mistä sen tiedätte?" - "Koska toisaalla Raamatussa sanotaan, että..."
"Miten muuten voisimme tietää niistä?" kysyy Custance.
"Mutta jos ne täytetään, ne eivät ole aukkoja."
Hän pitää väitettä perusteettomana, vaikka hän uskoo miljardeihin vuosiin.
Se on loogisesti epäjohdonmukaista.
Kun tutkii sukuluetteloita, -
törmää vakaviin ongelmiin, jos yrittää mahduttaa sisään miljardeja vuosia.
Katsotaan Juudaan kirjeen jaetta 14.
"...Eenok, Aadamista seitsemäs..."
Aika Aadamista Aabrahamiin on hyvin merkittävä aikakausi.
Aabraham nivoo meidät historiallisiin aikoihin.
Raamatun mukaan Aadamista Aabrahamiin oli 20 sukupolvea.
Mihin tungetaan miljardit vuodet? Ei ainakaan ensimmäiseen seitsemään, -
sillä Juudaan mukaan Eenok oli seitsemäs sukupolvi."
Hyvä on. Jäljellä on 13 sukupolvea.
13 sukupolven välillä on 12 aukkoa. Niihin sisällytämme miljoonat vuodet, -
koska niitä ei saa ensimmäiseen seitsemään.
Ajatellaanpa asteikkoa, -
jossa on miljardit vuodet ja sukuluettelot.
Informaation määrä aikajanaan nähden olisi sellainen, -
että tyhjää aukkoa olisi paljon enemmän kuin informaatiota.
Siitä tulee aukkologiaa.
Olisi yksi tuuma ja 80 kilometriä, -
Sitten toinen tuuma ja 80 kilometriä, -
jos vertaamme miljardeja vuosia Raamatun informaatiosisältöön.
Se on aukkologiaa, ei kronologiaa.
Tarkastellaan 1. Moos. 5:tä ja sukuluetteloja.
Ne ovat itse asiassa riippumattomia kronologiasta.
Meille annetaan isän ikä, kun seuraava esitellään.
Ehkäpä seuraava ei ollutkaan poika.
Joskus väitetään, että se ei aina tarkoittanut varsinaista poikaa.
Ehkä välissä oli 20 sukupolvea. Silti tiedämme, miten vanha edellinen oli, -
kun seuraava syntyi.
Samoin tiedämme seuraavan iän, kun häntä seuraava syntyi.
Tämä kronologia on riippumaton täydellisestä sukuluettelosta.
"Kun Seet oli sadan viiden vuoden vanha, syntyi hänelle Enos."
Ehkä Enos oli Seetin lapsenlapsenlapsenlapsi.
Mitä sitten? Tiedämme silti, että Seet oli 105-vuotias, kun Enos syntyi.
Tiedämme, miten vanha kukin oli seuraavan syntymähetkellä.
Meillä on tuo tieto aina Joosefiin asti.
Tässä käytetään idän Septuagintan kronologiaa.
Se olisi oma aiheensa.
Sen pohjalta voimme laskea, -
että maan iäksi saadaan hieman yli 7 000 vuotta.
Mielestäni Raamattu sulkee pois miljardit vuodet luomisviikon jälkeen, -
koska aukkojen olemassaoloa ei voida todistaa.
Se tuottaa aukkologian, ei kronologiaa, mikä on absurdi kuva.
Se on epäolennainen kronologialle, koska isien iät annetaan.
Lisäksi se horjuttaisi Raamatun historiallisuutta.
Tämä on ratkaisevan tärkeää. Jos kristinusko, usko Raamattuun, -
riippuu historiasta, faktoista, jotka voidaan osoittaa todeksi, -
ja jos faktat voidaan kyseenalaistaa, -
horjutetaan Kristuksen ja ylösnousemuksen todellisuutta.
Se horjuttaa kertomusta, joka on uskomme perusta.
Kronologiat ja sukuluettelot ovat historian selkäranka.
Jos sukuluettelot eivät pidä paik- kaansa, historia ei pidä paikkaansa, -
ja sillä tavalla horjutetaan uskoa kristinuskon paikkansapitävyyteen.
Tämä on hyvin merkittävä erhe.
Emme voi sanoa uskovamme Raamattuun, jos samanaikaisesti -
uskomme miljardeihin vuosiin ennen luomisviikkoa, sen aikana tai jälkeen.
Raamattu sulkee pois miljardit vuodet. Todellinen ongelma on se, -
ettei ihminen usko, mitä Raamattu sanoo. Jeesus puhui siitä Joh. 5:ssä.
Joh. 5:46: " Sillä jos te Moosesta uskoisitte, niin te uskoisitte minua; -
sillä minusta hän on kirjoittanut. Mutta jos te ette usko hänen kirjoituksiaan, -
kuinka te uskoisitte minun sanojani?"
Ellemme usko Moosesta, miten voisimme uskoa Jeesuksen sanoja?
On ongelma, jos opettelee ohittamaan Raamatun suoran ilmoituksen.
Jos kyseenalaistamme Vanhan testamentin, -
mutta uskomme Uuteen testamenttiin...
Se on täysin kestämätön kanta.
Uusi testamentti viittaa 165:een 1. Moos. kirjan jakeeseen.
Uuden testamentin kirjoittajat selvästi uskoivat siihen.
Uusi testamentti viittaa yli sata kertaa 1. Moos. 1―11:een.
Uusi testamentti viittaa jokaiseen lukuun 1. Moos. 1―11:sta.
Uusi ja Vanha testamentti ovat erottamattomat.
Uuden testamentin viittauksista 63 on 1. Moos. 1―3:een.
Niistä 14 on viittauksia vedenpaisumukseen (1. Moos. 6―8).
Jokainen Uuden testamentin kirjoittaja -
viittaa johonkin 1. Moos. 1―11:ssa.
UT:n viittauksista 25 on Jeesuksen itsensä tekemiä.
Jeesuksen viittauksista kuusi on 1. Moos. 1―11:een.
Kuinka voi väittää uskovansa UT:iin ja Jeesukseen, mutta ei VT:iin?
Se ei toimi, eikä se ole rehellistä.
Luetaan lopuksi Luuk. 24:stä, miten Jeesus nuhteli ankarasti opetuslapsia,
koska nämä eivät uskoneet, mitä profeetat puhuivat Hänestä.
Profeetat sanoivat, ettei Messias vapauttaisi kansaa Rooman vallasta -
vaan että Messias kuolisi.
Se ei sopinut opetuslasten näkökantaan.
"Niin hän sanoi heille: 'Oi, te ymmärtämättömät ja hitaat sydämeltä
uskomaan kaikkea sitä, minkä profeetat ovat puhuneet!'"
Ankaraa puhetta! En toivoisi Herran sanovan minusta niin.
"Ja hän alkoi Mooseksesta ja kaikista profeetoista ja selitti heille, -
mitä hänestä oli kaikissa kirjoituksissa sanottu."
Opetuslapset eivät uskoneet sitä. Jeesus sanoi, että se on tyhmää.
Et halua, että Herra sanoo niin sinusta.
Uskotaan tarkasti siihen, mitä Hän ja Vanha testamentti sanovat.
Näemme johdonmukaisen kuvan, joka ei sovi miljardeihin vuosiin, -
joista naturalistit pitävät kiinni.
Suomennos: Marianne Tenetz