LUOMINEN?
EVOLUUTIO? DINOSAURUKSET
ALUSSA...
ALKUPERÄ, KASVIT, ELÄIMET, IHMISET
SUUNNITELTUJAKO?
VEDENPAISUMUS, FOSSIILIT, SEDIMENTTIKIVI
HAVAINNOT, TODISTUSAINEISTO, JÄRKI, TOSIASIAT
RAAMATTU, EVOLUUTIO JA ARKEOLOGIA
Kuinka vanha on maapallo? Osa 2. Tri Don Patton opettaa.
Olemme puhuneet nuoren maapallon todisteista.
Olemme myös puhuneet, miksi maapallon uskotaan olevan vanha.
Radiometriset iänmääritysmenetelmät eivät ole luotettavia.
Haluaisin puhua mieluummin geologisista ilmiöistä.
Niiden perusteella voimme nähdä hyviä todisteita, -
jotka paleontologeistakin suurin osa nykyään hyväksyy, -
nimittäin että kiviaines muodostui nopeasti.
Dunbar & Rogers: "On olemassa vahvoja todisteita siitä, -
että yksittäiset kerrokset muodostuivat nopeasti." Hän ei sano sitä siksi, -
että hän pitäisi siitä, vaan koska todistusaineisto viittaa siihen.
Mutta ette ole vielä nähneet mitään.
Katsotaan Willoa, erittäin hyvin säilynyttä dinosaurusta.
Se on esillä Pohjois-Carolinan osavaltionyliopistossa.
Sen sydänkin on säilynyt.
Joissakin TV-ohjelmissa yritetään tehdä sydämensiirto.
Helikopteri kiidättää sydämen kuiva- jäähän pakattuna sairaalan katolle.
Miksi? Koska sydän pilaantuu nopeasti.
Willon sydän kivettyi ennen kuin se ehti pilaantua.
"Millä todennäköisyydellä löytää fossi- lisoituneen dinosauruksensydämen?
...mahdoton on tapahtunut 66 miljoo- nan vuoden ikäisessä luurangossa."
He pitävät ajoitusta pomminvarmana. Tässä on kuva rintakehästä.
Sydän on vahingoittumaton.
On tehty tietokonetomografia- tutkimuksia ja muita tutkimuksia.
Tässä on solisluu ja niskaluu.
Keskellä on sydän. Näemme oikean ja vasemman kammion -
dinosauruksensydämessä.
Keskellä on sydämen kammioiden väliseinä.
Kaikki on säilynyt täydellisesti. Tämä ei ole sydän vaan kivi.
Miten kauan kivettymiseen meni?
Jos hiuksen peittymiseen tarvittaisiin 2 500 vuotta...
Se on typeryyttä.
Ei ole tarpeeksi vahvoja sanoja kuvaamaan tätä järjettömyyttä.
National Geographic esitteli muumioi- tuneen ankannokkasauruksen.
Siitä 90 prosenttia oli pehmytkudoksen peittämää.
"Vatsalaukun sisältö oli niin hyvin säilynyt, -
että tutkijat tietävät, mitä se söi viimeksi..."
Ja hiuksen peittämiseen menisi 2 500 vuotta...
30 000 vuotta 30:tä senttimetriä kohti?
Asia menee vielä pahemmaksi.
Tässä on dinosauruksen, tyrannosaurus rexin, verisoluja.
Verisolut säilyvät tietysti miljoonia vuosia, vai mitä?
65 miljoonaa vuotta. Näin kirjoitettiin Science-lehden uutisosiossa -
vuonna 1993: "Ne olivat pyöreitä, pieniä ja tumallisia.
Niitä oli rihmastona luussa kuin punasoluja verisuonissa.
Dinosauruksen luun verisolujen olisi pitänyt hävitä aikoja sitten.
Aivan kuin olisi katsonut nykyluuta. Luiden ikä on kuitenkin 65 milj. vuotta.
Miten verisolut ovat voineet säilyä niin pitkään?"
Kirjoittaja esitti vain kysymyksen, mutta siitä nousi hirveä raivo.
Tutkija sai potkut, mutta hän päätti jatkaa tutkimustaan.
Hän piti pintansa ja valmistui tohtoriksi.
Hän on nyt tri Mary Sweitzer Pohjois- Carolinan osavaltionyliopistossa.
Hän on jatkanut tutkimusta ja julkaissut hämmästyttäviä tuloksia.
Tutkijakollegat pitävät tätä mahdotto- mana, mutta hän on varma asiasta.
Tämä on tyrannosaurus rexin pehmytkudosta.
Kirjoitin Sweitzerille tästä nimenomaisesta näytteestä.
Hän myönsi: "Nykyteoriat eivät selitä pehmytkudoksen ja solujen säilymistä.
En olisi villeimmissä kuvitelmissakaan osannut ennustaa tällaista."
Oppikirjoissa ja teorioissa ei näe mitään tällaista.
Asiasta kerrottiin Discover-lehdessä huhtikuussa 2006. Häntä haastateltiin.
"Yksi tutkija sanoi, ettei hän välitä tietoaineistosta: -
hän tiesi, ettei tämä ole mahdollista."
Eikä se olekaan ― jos näytteen ikä on 65 miljoonaa vuotta.
"Kysyin, millainen tietoaineisto vakuuttaisi hänet. - Ei mikään."
Hyvin tieteellistä. Tutkijakollega on rehellinen, uskokaa pois.
Todisteiden ei ole väliä. Sittemmin Sweitzer on tehnyt runsaasti löytöjä -
tyrannosaurus rexin luista. Pehmeää, elastista pehmytkudosta, -
verisoluja ja -suonia.
Ei ole mahdollista, että ne olisivat 65 miljoonaa vuotta vanhoja.
Johtopäätös on, että dinosaurusten luut eivät voi olla vanhoja.
Evoluution kannattajat tietävät sen.
Ajatellaanpa sitä hetken.
Se ei ole haitaksi. Yritetään.
Jos kerrostumien fossiilit muodostuvat nopeasti, -
ja tarkastelimme jo meduusoja ja elastisia, meheviä verisuonia...
Jos sedimenttien fossiilit muodostuvat nopeasti, -
eivätkö kerrostumatkin muodostu silloin nopeasti?
Uskon, että johtopäätös on se.
Kun katsomme kerrostumia, joissa on näitä fossiileja, -
puhumme jostakin, mikä ei vienyt miljoonia vuosia.
Geologitkin myöntävät, että yksittäiset kerrostumat muodostuivat nopeasti.
Hyvä on. Mistä sitten tulevat miljoonat vuodet?
He ovat kehittäneet vastauksen: "Kerrostumien välistä".
Sieltäkö, missä ei ole todistusaineistoa?
Se suitsii heitä. Myös kerrostumien välissä on kuitenkin todisteita.
Annetaan heidän sanoa se puolestamme.
Britannian geologisen seuran silloinen johtaja Derek Ager kirjoitti: -
"Emme voi paeta johtopäätöstä, -
että sedimentaatio oli ajoittain hyvin nopeaa..."
Hän viittaa erityisesti puihin, jotka ulottuvat moniin kerrostumiin.
"Toisinaan sedimentaatiossa oli pitkiä taukoja."
Missä ovat pitkien taukojen todisteet?
Niitä ei ole, mutta Ager on varma niistä.
"Se näyttää yhtenäiseltä ja jatkuvalta..."
"Tiedämme", että dinosaurukset on ajoitettu 65 miljoonan vuoden taa.
Siten täytyy olla taukoja. Se ei näytä siltä, mutta niin sen täytyy olla.
Kallioperän perusteella sedimentaatio näyttää yhtenäiseltä ja jatkuvalta.
Kun se ei ole sitä, sen huomaa.
Havaitaan niin kutsuttua bioturbaatiota, -
jos pinta vähänkin altistuu eroosiolle.
Jo yhden vuoden aikana kotilot ja madot kaivavat onkaloja -
ja kasvien juuret tunkeutuvat maaperään.
Ne myllertävät pintaa eivätkä jätä jälkeensä tasaisia, suoria linjoja.
Tapahtuu eroosiota. Kerrostumia myllerretään.
Tässä näkyy suoria, tasaisia linjoja ja usein täydellisiä rajapintoja.
Mutta Ager on varma, että siellä jossakin aika piilee.
"Geologinen aineisto valehtelee meille jatkuvasti."
Älkää uskoko sitä, hän sanoo.
"Se teeskentelee kertovansa koko totuuden, mutta se kertoo vain osan.
Todistusaineisto tai sen osa ei ole missään täydellinen."
Hän kuvittelee jotakin, mikä ylittää todellisuuden.
"Saattaa olla paradoksaalista, -
mutta aukot kattavat luultavasti maapallon iästä suurimman osan."
Hän perustaa johtopäätöksensä pääosin olemattomuuksien varaan.
Parempaa tiedettä on nojata siihen, mitä on olemassa.
"Tapahtumista suurin osa ajoittuu luultavasti aukkoihin."
Hänellä on usko siihen. Hän ei nojaa todisteisiin vaan niiden puuttumiseen.
"Aukot ovat ratkaisevat."
Tuntuu käsittämättömältä, että tutkijan mukaan todisteet eivät ratkaise, -
vaan ratkaisevaa on, ettei ole todisteita. Siellä kaikki tapahtui.
Yksittäiset kiviainekset muodostuivat nopeasti. Aika pitää saada jonnekin.
Asioista suurin osa tapahtui aukkojen aikana.
Tutkitaan aukkoja. Tämä on Coconinon hiekkakiveä -
ja sen alla erakkoliusketta lähempänä Grand Canyonin pohjaa.
Tässä on rajapinta. Se näyttää yhtenäiseltä ja jatkuvalta, -
mutta heidän ajoituksensa mukaan -
näiden kahden kerrostuman välissä on ainakin 110 miljoonaa vuotta.
Geologinen profiili sanoo niin.
No, 110 miljoonan vuoden ajan on tapahtunut eroosiota, -
joka jätti täydellisen, suoran, tasaisen linjan, -
ei mutkittelevaa eikä eroosion kuluttamaa linjaa.
Se vaatii tosi paljon uskoa. Se ei ole sitä, miltä se näyttää.
Siltä kanjoni näyttää koko matkan päästä toiseen.
Rajapinnat ovat tasaisia ja suoria.
Ei merkkejä bioturbaatiosta eikä eroosiosta.
Se näyttää jatkuvalta kerrostumalta.
Vuosi peräkkäisiä katastrofeja selittäisi tästä paljon.
Mietipä rajapintoja. Eikö ole todisteita? Onhan niitä.
Rajapinnassa on pienen linnun jalanjäljet.
Pieni lintu käveleskelee mudassa, -
ja jäljet säilyvät 110 miljoonaa vuotta, ennen kuin tulee uusi kerrostuma.
Vaikka se muodostuisi nopeasti, ja jäljet saataisiin valettua betoniin, -
mitä paljastumalle tapahtuu joissakin kymmenissä vuosissa?
Seuraavan kerrostuman pitää tulla pian.
Tämä ei ole vain todisteiden puutetta, vaan rajapinnoissa on todisteita.
Kerrostumien välissä esiintyy hyvin yleisesti aaltokuvioita.
Sanotaan, että rajapinnoissa törmää ennen pitkää aaltokuvioihin.
Schrock kirjoittaa kirjassaan: -
"Ne ovat yleisimpiä ja laajimmalle levinneitä sedimenttimuodostelmia.
Aaltokuviot ovat säilyneet konglomeraatissa, -
hiekkakivessä, silttikivessä, kalkkikivessä ja dolomiitissa."
Kaikissa kivissä on aaltokuvioita.
"On löydetty monia esimerkkejä kivistä kaikilta aikakausilta."
Puhuisin mieluummin kaikista ympäristöistä.
Kaikenlaisista kivistä kaikkialla maailmassa on löydetty aaltokuvioita.
Glen Rosessa on dinosauruksen jälkiä.
Ne eivät säily miljoonia vuosia. Seuraava sade häivyttää jäljet.
Aaltokuviot ovat säilyneet hyvin. Koko kerrostuman -
on täytynyt muodostua nopeasti, jotta kuviot ovat voineet säilyä.
Aaltokuviot liikkuvat minuutista toiseen, -
kun vesi juoksee sedimentin yli joen pohjalle.
Tämä on kivettynyt.
Kun se on kivettynyt, se kuluu kymmenien vuosien sisällä, -
jos pinta jää alttiiksi eroosiolle. Uuden kerrostuman piti tulla nopeasti,
jotta eroosio voi estyä. Isäntäkiven täytyi muodostua nopeasti, -
ja seuraavan kerrostuman piti muodostua nopeasti.
Seuraavassa kerrostumassa on aaltokuvioita.
Sen yläpuolisen kerrostuman piti muo- dostua nopeasti, jotta kuvio säilyisi.
Lähes kaikkien kerrostumien rajapinnoissa on aaltokuvioita.
Se tarkoittaa, että kaikkien kerrostumien on täytynyt muodostua -
nopeasti yksi toisensa jälkeen, -
jotta rajapinnan aines on voinut muodostua ja säilyä.
On olemassa todisteita. Todisteiden puuttuminen on jo huono juttu, -
mutta on olemassa todisteita, mikä puhuu miljoonia vuosia vastaan.
Näytän jotakin todella ällistyttävää. Se vaatii hieman ajattelua.
Minusta tämä kumoaa ratkaisevasti kuvan, -
joka usein annetaan geologisista profiileista.
Tässä on Redwall-kalkkikivi mississippikaudelta.
Mississippikausi on melkein puolivälissä geologista profiilia.
Alimpana on Muav-kalkkikivi, joka on kambrikaudelta.
Hypätään ordovikivikauden, siluurikauden ja devonikauden yli -
ja tullaan mississippikaudelle (alakivihiilikaudelle).
Redwallin ja Muavin väliltä puuttuu lähes 200 miljoonaa vuotta.
Miten hypätään 200 miljoonan vuoden yli?
"Jos yhtäällä on kerrostumista, toisaalla täytyy olla eroosiota.
Niinä kausina oli eroosiota." Tuloksena olivat suorat linjat, -
jotka jatkuvat tasaisesti 480 kilometriä kanjonissa.
Ainoa ongelma ei ole, että nämä ker- rostumat puuttuvat ja linja on suora.
Muavin yläpuolella on ohut kerrostuma Redwallia.
Ohuen Redwall-kerrostuman päällä on uusia Muav-kerrostumia.
Hypätään 200 milj. vuotta ja sitten taas takaisin 200 milj. vuotta, -
jotta saa lisää Muavia. Mennään edestakaisin.
Hypätään 200 miljoonaa vuotta edestakaisin kahdeksan kertaa.
Mahdotonta. Se on lomittunutta.
Stratigrafian lakien mukaan lomittu- minen on merkki samanaikaisuudesta,
vaikka profiilien mukaan välissä on 200 miljoonaa vuotta.
Se on mahdotonta.
Se näyttää jatkuvalta. Ei bioturbaatiota. Se on yhtenäinen.
Niiden välissä ei ole voinut kulua 200:aa miljoonaa vuotta.
Kerrokset ovat lomittain.
Geologia epäonnistuu. Kun tutkii kiviainesta, on selvää, -
että kyseessä on sepitelmä, joka ei sovi tosiasioihin.
Ovatko kerrostumat voineet muodos- tua nopeasti? Tutkitaan esimerkkiä.
St. Helens -vuori on esimerkki. Vuori purkautui vuonna 1980.
Pyroklastinen tuhkapilvi eteni noin 300 kilometriä tunnissa -
ja levitti sedimenttejä.
Spirit-järvi täyttyi kaatuneista puista.
Kun puiden ja muun aineksen muodostama pato murtui, -
alas syöksyvä massa koversi muodos- tuneeseen sedimenttiin kanjonin, -
jonka syvyys on 180 metriä. Tässä toinen kuva.
180-metrinen kallio. Se on nyt kiveä.
Ja tämä pikku puroko on kovertanut kanjonin?
Mitä luulette? Tuskinpa.
Kanjonin kovertamiseen tarvittiin valtava vesimassa.
Vähän kuin eräässä toisessa kerto- muksessa. Kun tutkii kanjonin seinää,
näkee laminoituneita kerroksia, jotka syntyivät yhdessä iltapäivässä -
300 kilometrin tuntinopeudella.
Meille opetettiin, että muodostuminen vaatii ainakin vuoden kerrosta kohti, -
luultavasti kauemmin. Sitten piti mennä laskemaan kerrokset -
ja ynnäämään tuhannet vuodet. 180 metriä -
muodostui alle kolmessa kuukaudes- sa, valtaosa yhdessä iltapäivässä.
Eroosion tuloksena kanjoni näyttää aivan Grand Canyonilta.
Grand Canyon pienoiskoossa. Sama seinien luhistuminen ja geomorfologia.
Se tuo mieleeni ystäväni piirtämän sarjakuvan.
"Miljoona vuotta vanha kanjoni syntyi St. Helensin purkauksessa v. 1980."
Se havainnollistaa sitä, miten uskon kaiken tapahtuneen.
Voimme nähdä sen. Näitkö sen muodostuvan hitaasti? Ei...
Näimme sen muodostuvan nopeasti. Kumpi on parempaa tiedettä?
Kaikki ovat nähneet tippukiviä luolissa, stalaktiitteja ja stalagmiitteja.
Meille on opetettu, että tippukivien ikä on satojatuhansia vuosia.
Indianan yliopiston oppikirjan mukaan -
16 kuutiosenttimetrin muodostumi- seen menee ainakin 100 000 vuotta.
Sillä vauhdilla tällaisen ison tippu- kiven muodostuminen kestää kauan.
Tämä on Pohjois-Alabamasta. Edellinen oli Bedfordista Indianasta, -
läheltä George Rogers Clarksin muistomerkkiä, -
joka sijaitsee Vincennesin liepeillä Wabash-joen törmällä, savisärkällä.
Kalkkikivi louhittiin noin viiden kilometrin päästä -
edellisen tippukivikuvan ottamispaikasta.
Samaa kalkkikiveä. Vesi tihkuu muistomerkin kivien halkeamien läpi.
Muistomerkin kellarissa on tippukiviä, samanlaisia kuin luolissa.
Muistomerkki oli kuvaamishetkellä 40 vuotta vanha.
Kuvaaminen oli mielenkiintoinen juttu.
Ketään ei päästetty sisään, ei edes kansallista geologiaseuraa.
Meidän piti uhata rahoituksen leikkaamisella. Sitä he kuuntelivat.
Minun olisi pitänyt saada yksi tippukivi mukaani siitä vaivasta.
Tippukiviä oli yhteensä viisi.
He eivät halunneet ihmisten tietävän, mitä siellä oli meneillään.
Ystäväni lähetti tämän kuvan sinkki- kaivoksesta Uudesta-Seelannista.
Näet ihmiset oikeassa alakulmassa.
Tunneli kaivettiin 30 vuotta sitten. Keskellä on betonibunkkeri.
Muodostuminen on kestänyt satojatuhansia vuosia...
Arizona Highways -lehti viittaa kollegaani.
Jerry Trout. Hyvä ystäväni on hänen työtoverinsa.
He tutkivat Sonoran luolia Etelä-Texasissa.
"Jotkut uskovat, että stalaktiittien muodostuminen vie vuosia, -
mutta Trout sanoo kuvanneensa stalaktiitteja -
ja huomanneensa niiden kasvavan useita tuumia päivässä."
Työtoveri kertoi, miten he olivat ottaneet aikaviivekuvia, -
ja stalaktiitti kasvoi alle kuukaudessa niin, ettei kärkeä näkynyt kuvassa.
Heidän piti tehdä kaikki uusiksi, nopeammin. Se ei vie -
miljoonia vuosia.
Tässä on kuva Carlsbad Cavernsista. Luolissa on paljon lepakoita.
Yksi lepakko juuttui stalaktiittiin.
Tosi hidas lepakko.
Tässä on buutsi. Ne ovat tuttuja meille täällä Texasissa.
Buutsin sisällä on kivettynyt cowboynjalka.
Liha ja luu ovat fossilisoituneet.
Miehelle kävi köpelösti. Jalka murskaantui.
Löysimme buutsin. Tässä osa reisiluuta buutsin sisällä.
Muuta emme hänestä tiedä.
Tutkimme luita. Veimme ne dallasilaiseen sairaalaan -
kuvattavaksi tietokonetomografiamenetelmällä.
Meille kerrottiin, että kyseessä on märkinyt haava, joka on nyt kiveä.
Se on säilynyt cowboy-buutsissa, joka on aitoa tyrannosaurus rexin nahkaa...
Buutsin on valmistanut J. Leddyn kenkätehdas.
Se on valmistettu 1950-luvulla. Se tunnistettiin ommelkuvioista.
TT-kuva oli pitänyt nimetä. "Epäonninen cowboy".
Annoimme hänelle nimeksi "Kalkkikivicowboy".
Suosikkifossiileistani yksi tulee Uudesta-Seelannista. Se ei ole hattu.
Se on kivi ― nyt. On ilmiselvää, ettei kivettyminen kestä kauan.
Teistä jotkut ovat nähneet kivettyneen pehmonallen näyttelytilassa.
On nähtävillä nopeaa ja jatkuvaa muodostumista -
moneen kerrokseen ulottuvassa monimuotoisessa fossiiliaineistossa: -
on katkarapuja, meduusoja, saniaisia ja korkeita puita.
Sitä tietää, etteivät ne ole kivettyneet hitaasti.
Näkee jatkuvia ja peräkkäisiä kerrostumia, -
joiden rajapinnassa on aaltokuvioita ja linnunjälkiä.
Myös St. Helens havainnollistaa samaa ilmiötä.
Kivihiilen on täytynyt muodostua nopeasti. Runko saattaa ulottua -
kahteen juonteeseen, joiden välissä on useita kerrostumia.
Kerrostumat muodostuvat 6 tunnissa.
Luolien muodostuminen ei vie kauan. Kivettyminen tapahtuu nopeasti.
Mikä geologisissa ilmiöissä vie kauan aikaa?
Siitä on tosi kiva puhua. On kiva puhua kiviaineksesta ja fossiileista -
suhteessa maan ikään. Siitä on tosi kiva puhua.
Se kaikki on nopeaa. Miksi sitten maapalloa pidetään vanhana?
Radiometriset menetelmät eivät ole luotettavia.
Geologiset ilmiöt osoittavat pikemminkin päinvastaista.
Olemme toistaiseksi puhuneet todisteista, -
joilla Maan perustellaan olevan vanha. Asia on päinvastoin.
Ajatellaan hetki todisteita, joilla Maan perustellaan olevan nuori.
Emme ole vielä käsitelleet niitä.
Näin kirjoittaa antikreationisti W.D. Stansfield.
Hän vihaa kreationisteja. Hän on kirjoittanut siitä monia kirjoja.
Silti hän tunnustaa, että jotkin todis- teet puhuvat nuoren Maan puolesta.
Niitä ei esitellä oppikirjoissa.
Hän viittaa tulivuorista purkautuvaan veteen ja laavaan.
Kun miettii tulivuorista purkautuvaa massaa ja tulivuorten määrää, -
menee mielenkiintoiseksi. Maailmassa on nykyään n. 600 aktiivista tulivuorta.
Sammuneita tulivuoria on n. 10 000, pääosin vedenpaisumuksen ajoilta.
Aktiivisia on 600.
Meksikossa sijaitseva Paricutin lienee maailman tutkituin tulivuori.
Tiedämme, miten se muodostui ja miten paljon siitä purkautuu kaasua.
Kaasusta suurin osa tulee vetenä. Muodostuu juveniilista vettä.
Tulivuoresta purkautuu pääosin vettä ja tietysti laavaa.
Vettä tulee niin paljon, että se täyttäisi valtameret...
70 tällaista tulivuorta voisi täyttää valtameret miljardissa vuodessa.
Puhutaan 4,5 miljardista vuodesta.
600 tulivuorta täyttäisi meret kahdeksan kertaa.
Mukana oli aktiiviset. Ei laskettu 10 000 sammunutta tulivuorta.
Mitä tehdä ylimääräisellä vedellä? Vettä tuli tietysti muualtakin.
Neljän Paricutinin kokoisen tulivuoren laavasta -
pystyisi muodostamaan koko maankuoren miljardissa vuodessa.
Maankuoresta vain pieni osa on peräisin tulivuorista.
Tämä todistaa, ettei Maa ole vanha. Stansfield tunnustaa sen.
Mietitään öljykenttien painetta. On porattu kaasulähteisiin.
Ne sinkoavat porauslaitteet taivaan tuuliin. Olette nähneet elokuvia.
Miten sellainen paine säilyy niin kauan kallioperässä?
Kallion huokoisuuden voi laskea. Se pitääkin laskea, jotta löytää öljyä -
ja jotta selviää, onko kallioperässä öljyä.
Kun tunnetaan huokoisuus, on helppo laskea, miten kauan paine pysyy.
Paine ei voi säilyä kauemmin kuin joitakin kymmeniätuhansia vuosia, -
mutta se on kuulemma ollut siellä 4,5 miljardia vuotta.
Voimme laskea tarkkaan valtamerien uraanipitoisuuksia -
geigermittareilla. Tiedämme vuosittaisen laskeuman määrän.
Miten paljon uraania on?
Vain pieni murto-osa tasosta, jonka pitäisi olla merissä, jos Maa on vanha.
Sama pätee ilmakehän radiohiileen.
Se saavuttaa tasapainon 30 000 vuodessa Libbyn mukaan.
Libby palkittiin Nobelilla radiohiiliajoituksen keksimisestä.
Pitoisuus on vielä 20 prosenttia vajaa.
Radiohiiltä ei ole syntynyt tarpeeksi, ja muodostuminen hidastuu koko ajan.
Stansfieldin mukaan ilmakehän heliumtason -
pitäisi olla ainakin 50 000 kertaa nykytasoa suurempi.
Hänen tutkimuksensa jälkeen on esitetty mekanismeja, -
jotka saattavat selittää sen, kyseen- alaisesti tosin. Mutta näin hän sanoi.
Hän kirjoittaa kerrostumien meteoripölyn osoittavan, -
että Maa on nuori. Kerrostumissa ei ole meteoreja.
Ymmärrettävästi kraattereita esiintyy joissakin paljastumissa.
Geologinen profiili kattaa 500 miljoonaa vuotta.
Missä ovat meteorit? Niitä pitäisi tulla tasaisesti koko ajan.
Mutta jos kyse on vuoden kestäneestä nopeasta katastrofien sarjasta, -
ymmärtää, että meteoreja on vähän. Joitakin on löytynytkin.
Käytännössä niitä ei ole lainkaan. Näin hän sanoo.
Väestönkehitys puhuu nuoren Maan puolesta.
Kun laskee nykyisen väestönkasvun nopeudella -
luomisesta vedenpaisumukseen, saa 6 miljardia ihmistä.
Väestönkasvun nopeus voi olla vain puoletkin nykyisestä.
2 500 vuotta. Mitä tapahtuu 25 000 vuodessa?
Se sopii meidän näkemykseemme, ei heidän.
Nämä ovat anti-kreationistin väitteitä.
Hän pitää näitä hyvinä todisteita. Sitä ne ovatkin, joka tapauksessa.
Niitä on tosi paljon.
Nuoren maan puolesta puhuu monta todistetta.
Jopa anti-kreationistin mielestä.
Vanhan Maan puolesta puhuvat radiometrinen ikämääritys -
ja geologiset ilmiöt.
Kun katsoo tarkemmin, ne eivät ole hyviä todisteita.
Toisessa vaakakupissa on enemmän todisteita, ja ne ovat parempia.
Toisessa vaakakupissa on vähemmän todisteita, ja ne ovat huonompia.
Kumpi malli on siis parempi?
Minusta on ilmiselvää, -
että tieteellinen johtopäätös kuuluu: Maa on nuori.
Siihen viittaa tieteellinen todistusaineisto, -
jos unohtaa filosofian ja uskonnon ja tutkii vain tiedettä.
Meillä on enemmän todisteita, ja ne sopivat paremmin tosiasioihin.
Suomennos: Marianne Tenetz