SKAPELSE?
EVOLUTION?
DINOSAURIER
I BEGYNNELSEN...
URSPRUNG
VÄXTER, DJUR, MÄNNISKOR
DESIGN?
FLOD, FOSSIL, SEDIMENT
OBSERVATION
BEVIS, INTELLEKT, FAKTA
HUR GAMMAL ÄR JORDEN? Del 2 Don Patton, FD
Vi har talat om bevis för en ung jord.
Vi har också talat om varför man menar den vara gammal.
Radiometriska metoder är inte så bra.
Jag skulle hellre tala om geologiska fenomen.
Där anser jag att vi kan se bra bevis på -
det som säkert de flesta paleontologer idag skulle erkänna, -
nämligen att bergarter bildades snabbt.
Dunbar & Rogers: "Det finns mycket starka bevis för -
att individuella skikt ansamlades hastigt." Han säger det inte för att -
han skulle gilla det, utan på grund av bevisen vi såg på.
Vänta bara, ni har ännu inte sett någonting...
Låt oss se på Willo, en fantastiskt välbevarad dinosaurie.
Den finns på North Carolina State University, med intakt hjärta.
Vi ser ibland filmer där ett hjärta ska transplanteras och man rusar iväg -
till en helikopter med hjärtat på is och rusar genom sjukhuset.
Varför? För att hjärtat snabbt försämras.
I det här fallet blev hjärtat förstenat innan det försämrades.
"Vilka är oddsen att man hittar ett fossiliserat dinosauriehjärta?
...Vad som verkar omöjligt har hänt i det 66 miljoner år gamla skelettet."
Åldern tvivlar de inte på... Här ser vi en bild på bröstkorgen.
Hjärtat är intakt.
De har gjort magnetröntgen och olika undersökningar.
Man ser nyckelbenet och nackbenet här -
och i mitten ser vi hjärtat. Man ser högra och vänstra ventrikeln -
i dinosauriehjärtat.
I mitten har vi interventrikulära septumet.
Allt i perfekt behåll. Hur länge tog det för hjärtat att bli sten?
Hur länge tog det för stenen att bildas?
Med en hastighet på 2 500 år för att täcka ett hår...?
Det är idioti.
Det finns inte kraftiga ord nog för att beskriva sådant nonsens.
National Geographic visade för något år sedan en mumifierad dinosaurie.
Den var till 90% täckt av mjuk vävnad.
"Maginnehållet så välbevarat att man vet vad det ätit som sista måltid..."
Och gick det i en hastighet av 2 500 år för att täcka ett hår...?
30 000 år för 30 cm?
Det blir värre.
Här ser vi blodceller av en dinosaurie.
De är från en T. rex. Blodceller klarar sig miljoner år, eller?
Borde vara 65 miljoner år. Så här skrev man i Science, Research News.
Det var år 1993. "Runda, små, med cellkärna -
var de trädda genom benet som röda blodkroppar i ådror.
Men blodceller i dinosaurieben borde ha försvunnit för evigheter sedan.
Det var precis som att se på ett snitt av modernt ben. Benen är trots allt -
65 miljoner år gamla. Hur kan blodceller ha klarat sig så länge?"
Författaren bara ställer frågan, men det blev ett ramaskri.
Hon miste sitt jobb. Men hon beslöt sig för att jobba vidare.
Hon höll ut och doktorerade, hon är nu dr Mary Sweitzer i North Carolina.
Hon har undersökt saken vidare och har nyligen publicerat fantastiska fynd.
Kollegerna säger att det är omöjligt, men hon visar att här är det.
Här är mjuk och elastisk vävnad från en T. rex.
Jag skrev till henne angående detta specifika exemplar -
och hon medgav att "nuvarande teorier inte förklarar -
mjuk vävnad och bevarade celler. Jag hade aldrig drömt om sådana fynd."
Det är inte lik något man ser i läroböcker eller i enlighet med teorier.
Hon intervjuades i Discover.
"En granskare sa att han inte bryr sig om data, han vet att det är omöjligt."
Det är det - om provet är 65 miljoner år gammalt.
"Jag skrev och frågade hurudana data kan övertyga honom. - Inga, sa han."
Mycket vetenskapligt. Han säger sanningen, tro mig.
Bevisen väger inget... Sedan dess har hon hittat mycket material -
i Tyrannosaurus rex ben. Mjuk, elastisk vävnad, blodceller & -ådror.
Det är inte möjligt om det är 65 miljoner år gammalt.
Slutsatsen är att dessa dinosaurieben inte kan vara så gamla.
Det inser förstås evolutionister.
Vi tänker på det en stund.
Vi försöker, det gör ingen skada.
Om fossilen i sediment bildas snabbt, -
som de maneter vi sett på, fiskar, -
blodådror... Om fossilen i sedimenten bildas snabbt -
så borde det inte betyda att också själva sedimenten bildats snabbt?
Jag tror man måste dra den slutsatsen.
När vi ser på alla dessa sediment med alla fossil vi ser -
så talar vi om något som inte krävt miljoner år.
Var är tiden? Geologer vet idag att individuella sediment bildats snabbt.
Om man vet det, var är all tiden?
Man har nu ett svar: Tiden är mellan sedimentskikten.
Där det inte finns några bevis?
Det hämmar dem lite. Men så finns det också bevis mellan skikten.
Men vi låter dem säga det i vårt ställe.
I sin bok skriver Derek Ager från brittiska geologiska sällskapet så här:
"Vi kommer inte undan slutsatsen att sedimenteringen tidvis -
var mycket snabb..."
Han hänvisar specifikt till de upprättstående trädstammarna.
"Andra gånger var det långa uppehåll i sedimenteringen."
Vad finns det för bevis för långa uppehåll?
Det finns inga, men han är säker på att det fanns uppehåll.
"Det ser enhetligt och kontinuerligt ut..."
Om vi "vet" att dinosaurier dött ut för 65 miljoner år sedan -
måste det ju finnas uppehåll? Det ser inte ut så, men så måste det vara...
Bergarterna ser enhetliga och kontinuerliga ut.
Man ser när de inte är det.
Vi har något som heter bioturbation -
när en yta är blottad under någon som helst tid.
På mindre än ett år finns där snäckor och maskar som gräver, -
plantor som rotar sig. De bökar om i jorden och lämnar spår efter sig.
Jorden eroderas och "plöjs", vänds ut och in.
Här ser vi raka linjer och ofta perfekta gränsytor.
Men han är säker på att tiden finns där, någonstans.
"Det geologiska registret ljuger konstant."
Han vill inte att vi ska lyssna.
"Det låtsas berätta hela sanningen men berättar bara en liten del.
Ingenstans i världen är registret, eller ens delar av det, komplett."
Han tänker sig att det borde finnas mer.
"Det verkar som en paradox, men glappen täcker antagligen -
största delen av jordens historia." Han drar slutsatser huvudsakligen -
på basen av det han inte ser. Jag tycker man borde se på det man ser.
Det är bättre vetenskap.
"De flesta händelser inträffade antagligen under glappen."
Det tror han, inte baserat på bevis, utan för att det inte finns några.
"Det är glappen som har betydelse."
Det förvånar mig att en forskare kan säga att bevisen inte har betydelse, -
utan där vi inte har några bevis. Där hävdar han att det mesta inträffat.
"Ja, individuella bergarter kom till snabbt. Vi måste klämma in tiden...
Glappen, det var nog där allt hände."
Vi ser på några glapp. Här är sandsten i Coconino.
Nertill har vi eremitskiffer närmare foten av Grand Canyon.
Pilen visar "glappet". Det ser enhetligt och kontinuerligt ut, -
men enligt deras datering av bergarterna -
har vi åtminstone 110 miljoner år mellan dessa två skikt.
Så anger den geologiska profilen.
Tja, under 110 miljoner år skedde erosion, vilket lämnade efter sig -
en perfekt, rak linje, platt, slät, inte böjd, "plöjd" eller eroderad.
Det krävs en hel del tro. Det ser verkligen inte ut som de anger.
När vi ser på kanjonen ser den ut så här hela vägen.
Slät och rak vid gränslinjerna. Inga tecken på bioturbation eller erosion.
Det ser ut som kontinuerlig deposition av sediment.
Ett år av kontinuerlig katastrof anser jag förklara det mycket väl.
Vi ser på gränslinjerna. Inga bevis där? Jodå, det finns bevis.
I ett av dem ser vi fotavtryck av en liten fågel.
Den lilla fågeln går omkring i leran och spåren bevaras -
i 110 miljoner år, tills det nya lagret ansamlas?
Även om det bildats snabbt och spåret snabbt härdat som i betong, -
så vad sker om det är utsatt för väder under många år?
Nästa skikt måste täcka det snabbt.
Det här är inte brist på bevis, utan det finns bevis i gränslinjerna.
Det vanligaste man ser mellan skikten är vågmönster.
Man säger att vilket skikt man än följer hittar man förr eller senare -
vågmönster. Schrock säger i sin bok om bergarter: -
"För att de är en av de mest vanliga och utspridda särdrag hos -
ursprungliga sediment. Vågmönster har bevarats i konglomerat, -
sandsten, slamsten, kalksten och dolosten..." Alla arter har mönstret.
"Det finns många exempel från berg av alla åldrar."
Alla miljöer, säger jag. Snarare än åldrar.
Alla slags bergarter runt om i världen har vågmönster.
I Glen Rose finns dessutom dinosauriespår.
De består inte i miljontals år. De flesta spår eroderas nästan genast.
Här har vi vackra vågmönster. Hela det här lagret -
måste ha bildats snabbt för att mönstret skulle bevaras.
Vågmönster rör sig minut för minut när vattnet strömmar vidare.
Det här är förstenat i berget.
Sedan det blivit förstenat eroderas det inom tiotal år -
om ytan lämnas blottad. Så nästa lager måste bildas snabbt -
för att förhindra erosion. Så bergarten under måste bildas snabbt, -
och följande skikt måste bildas snabbt och följande har vågmönster...
Nästa måste komma snabbt för att bevara föregående vågmönster...
Så gott som alla lager har vågmönster på sin yta.
Det betyder att alla skikt måste ha kommit snabbt efter varandra -
för att bildas och bevara det som finns vid gränsskiktet.
Det finns bevis där. Brist på bevis vore illa nog, -
men det finns bevis som är negativa för lång tidsuppfattning.
Jag ska visa en riktig pangsak som kräver lite eftertanke.
Jag anser att detta slutgiltigt motbevisar -
den bild som ofta anges för geologiska tidsperioder.
Här är Redwall kalksten från mississippiperioden.
Nästan halvvägs upp på den geologiska tidslinjen.
Det lägsta lagret här är kambrisk Muav-kalksten.
Kambrisk. Vi hoppar över ordovicisk, silurisk och devonisk, -
och kommer till sedimentskiktet från mississippiperioden.
Nästan 200 miljoner år saknas mellan Redwall och Muav.
Hur hoppar man över 200 miljoner år?
"Nå, har man deposition på ett ställe har man erosion på ett annat..."
Så det skedde erosion här just då? Och som resultat fick vi raka linjer -
som fortsätter 300 amerikanska mil längs kanjonen?
Det enda problemet är inte att dessa skikt saknas och linjen är rak.
Ovanför Muav ser man en tunn linje av Redwall.
Ovanför den tunna linjen av Redwall finns mer Muav.
Man hoppar fram 200 miljoner år och sedan lika mycket tillbaka igen...?
Så går man fram och tillbaka några gånger?
200 miljoner år fram och tillbaka, åtta gånger.
Omöjligt. Skikten ligger om vartannat -
och stratigrafins regler anger att om de är det, är de samtida.
Trots att geologiska tidslinjer anger att de är åtskilda med 200 miljoner år.
Det är fullständigt omöjligt. Det ser ut att vara kontinuerligt, saknar -
bioturbation och det är enhetligt. Det kan omöjligt skilja på miljoner år.
Lagren är blandade.
Geologin misslyckas. När man ser på bergarterna står det klart -
att man hittat på saker som inte passar ihop med fakta.
Men kan man faktiskt tänka sig att alla dessa skikt bildas snabbt? Låt oss se.
Berget St. Helens demonstrerar. 1980 sprängdes toppen av.
Det pyroklastiska molnet rörde sig med ca 300 km i timmen -
och spred sediment -
och bildade sjön Spirit Lake och kapade träd.
När Spirit Lake brast genom en temporär damm eroderades -
det nyfallna sedimentet och lämnade denna väldiga kanjon efter sig, -
1 800 meter hög, eller djup. Här är en annan bild.
Det är en 1 800 meter hög klippa som nu är berg.
Den lilla bäcken längst ner bildade hela kanjonen?
Vad tror ni? Knappast.
Det var mycket mer vatten som gröpte fram kanjonen.
Det påminner oss om en annan historia... När vi ser på kanjonväggen -
ser vi fina skikt som alla bildades under en eftermiddag -
med en hastighet av 300 km i timmen.
Man undervisar att sedimentskikten kräver minst ett år per lager, -
sannolikt mer. Sedan ska man ut och räkna skikt och kolla hur många -
tusentals år finns representerade. 1 800 meter av sådant -
bildades under mindre än tre månader, det mesta en eftermiddag.
Erosionen gav en kanjon som ser ut precis som Grand Canyon.
Lutningarna och geomorfologin är likadana.
Det påminner mig om en tecknad serie en vän till mig tecknade.
"Kanjonen som är en miljon år gammal bildades år 1980."
Det demonstrerar hur jag tror det gick till.
Det kan vi se. Såg någon det ske långsamt? Nej...
Man såg det ske snabbt. Vilket är bättre vetenskap?
Vi har alla sett droppstenar i grottor, stalaktiter och stalagmiter.
Man lärde mig att dessa var hundratals miljoner år gamla.
I läroboken på universitetet i Indiana stod det att det räcker minst -
100 000 år för att bilda 2,5 kvadratcentimeter.
Med den hastigheten tar det lång tid att få så här stora droppstenar.
Den här är i Alabama, den tidigare var från Bedford, Indiana.
Inte långt från George Rogers Clarks minnesplats -
invid floden i Clayton Lake, Indiana.
Man bröt kalkstenen bara några kilometer ifrån -
där man tagit bilden av droppsten.
Det är samma kalksten. Vatten filtreras genom berget -
och i källaren finns droppsten, precis som i grottorna.
När bilden togs var byggnaden 40 år gammal.
Det är en intressant historia hur bilderna togs.
De tillät inte ens nationella geologförbundet att komma in.
Vi måste hota att klippa av deras finansiering, det hjälpte.
Jag tyckte jag borde ha fått en av pelarna när jag väl kom dit...
Till slut kom jag in, där fanns fem sådana här pelare.
De ville helt enkelt inte att någon skulle veta det.
En vän till mig skickade den här bilden ur en zinkgruva på Nya Zeeland.
Några män syns nere till höger.
Tunneln är 30 år gammal, i mitten finns en betongbunker.
Så det har krävts 100 000-tals år...?
Jag har en medarbetare som man hänvisar till här.
Jerry Trout och en god vän till honom.
De arbetar i grottor i södra Texas.
"Vissa tror att vackra stalaktiter som liknar istappar kräver år för att bildas
men Jerry Trout... säger att han med intervallfotografering sett -
en stalaktit växa flera tum på några dagar."
Hans medarbetare var där när de ställde upp kameran för -
intervallfotografering och stalaktiten växte förbi linsen och ur bilden -
på mindre än en månad. De fick göra om det. Det tar alltså inte länge!
Inte miljoner år.
Här är en bild från Carlsbad Caverns, där finns mycket fladdermöss.
En av dem fastnade i en stalaktit!
En verkligt långsam fladdermus...
Här ser vi en stövel.
Vi är bekanta med dem här i Texas. Inuti finns ett förstenat cowboyben.
Både kött och ben har fossiliserats.
Det gick honom illa. Foten är krossad.
Vi hittade hans stövel och en del av hans lårben är intryckt i den.
Det här är allt vi vet om honom.
När vi ser noga på benen, vi tog dem till ett sjukhus i Dallas -
för datortomografi, så berättade de -
att det här är en del av ett inflammerat sår som blivit förstenat.
Det har bevarats i stöveln. ...Som är gjord av T. rex-hud? Vad tror ni?
Den är egentligen gjord av stöveltillverkaren J Leddy.
Den är tillverkad på 1950-talet, det vet vi av sömnaden.
Det behövdes ett namn för provet när det genomgick datortomografi.
De hade döpt det till "oturscowboy". Vi kallar honom "kalkstenscowboy".
Ett av mina favoritfossil kommer från Nya Zeeland. Det är inte en hatt.
Det är nu en sten.
Det är tydligt att det inte tar länge.
Vissa av er har kanske sett den förstenade teddybjörnen.
När man ser på fossilregistret, hur det gått snabbt och kontinuerligt, -
med detaljerade fossil som finns i många av sedimentskikten: -
Räkor, maneter, ormbunkar, träd... Då vet man att det inte skett långsamt.
Man ser kontinuerliga och på varandra följande skikt -
med ytstrukturer som vågmönster och spår av fåglar -
och hur berget St. Helens demonstrerat fenomenet.
Kol måste ha bildats snabbt då träd sträcker sig genom flera kolskikt.
Alla skikten vi ser där kan vi få till på bara 6 timmar.
Grottformationer behöver inte lång tid, förstening går snabbt.
Finns det några geologiska fenomen som kräver lång tid?
Jag älskar att tala om det. Att tala om bergarter och fossil i relation till -
jordens ålder, det älskar jag att tala om! Allt går snabbt!
Så varför tror du jorden är gammal? Radiometriska metoder är inte bra.
Geologiska fenomen är det inte, de säger snarare tvärtom.
Allt vi sett på hittills är det man vill ta som bevis för att jorden är gammal.
Men bevisen visar sig säga det motsatta. Vi ska helt kort se på -
en del av bevisen för en ung jord, vilka vi ännu inte behandlat.
Så här beskrivs de av anti-kreationisten W.D. Stansfield.
Han hatar kreationister, har skrivit böcker om det.
Han erkänner ändå att det finns vissa bevis för att jorden är ung.
Ni har troligtvis inte läst om dem i läroböcker.
Han hänvisar till vatten från vulkaner och lava från vulkaner.
När vi vet hur mycket kommer ut och hur många vulkaner det finns -
så blir det intressant. Vi har idag ca 600 aktiva vulkaner.
Vi har ca 10 000 inaktiva, främst från tiden för floden skulle jag tro.
600 är aktiva. Om vi ser på Paricutin som nog är den mest undersökta -
i världen: Vi vet hur den bildats och hur mycket gas som kommer ut.
Det kommer H och O och ungt vatten H2O bildas.
Det är huvudsakligen vatten som kommer ut, även förstås lava.
Det kommer ut så mycket vatten att det skulle fylla haven, -
vattnet från 70 sådana vulkaner skulle fylla haven på en miljard år.
Man talar om 4,5 miljarder år...
600 vulkaner skulle fylla haven åtta gånger.
Det är de vulkaner vi har idag. Vi har inte räknat de 10 000 inaktiva.
Vad ska man ta sig till med allt extra vatten? Ingen tänker sig -
att allt vatten kommit ur vulkaner. Med lavamängden hos Paricutin -
skulle fyra vulkaner under en miljon år ha spottat ut hela jordskorpan.
Bara en liten del av jordskorpan har kommit från vulkaner.
Det här visar att jorden inte är så gammal. Det erkänner Stansfield.
När man ser på trycket i olje- reservoarer som man borrat sig till -
så kan kraften skjuta upp hela oljeplattformen i skyn.
Hur kan berget upprätthålla trycket under en så lång tid som anges?
Man kan mäta hur poröst berget är, det måste man för att hitta oljan.
Man måste veta om bergarten kan hålla oljan.
När man vet hur poröst det är kan man enkelt räkna hur länge det -
klarar att hålla trycket. Uppmätta tryck kan inte bibehållas mer än högst -
några 10 000-tals år, trots att man hävdar att det är miljarder år.
Vi kan mycket exakt mäta ansamlingen av uran i haven.
Vi vet också hur mycket som varje år töms ut i haven.
Så hur mycket finns där?
Bara en bråkdel av vad som borde finnas om det pågått länge.
Samma sak gäller radioaktivt kol i atmosfären. Det skulle nå jämvikt -
på 30 000 år enligt Libbey som fick Nobel-priset för dateringsmetoden.
Atmosfären ligger ändå ännu 20% under jämvikt.
Processen blir långsammare när den närmar sig jämviktspunkten.
Stansfield skriver att mängden helium i atmosfären -
borde vara minst 50 000 gånger större än vad som finns där.
Sedan dess har man publicerat mekanismer som kunde förklara det -
men man kan ifrågasätta det. Det är hans argument.
Han skriver att meteordamm i sedimentskikten antyder -
att jorden är ung. Det finns inga meteoriter i sedimentskikten.
Det finns förstås en del kratrar på ytan.
Men vi har alltså geologiska tidsperioder under 500 miljoner år -
så var är meteoriterna? De borde ha ansamlats hela tiden.
Men om det är ett år av katastrofer och sker snabbt -
så förstår man att det inte finns många meteoriter. Ett fåtal har man hittat.
Han menar att det inte hittats några. Populationsdynamiken talar för en -
ung jord. Tar man två människor med dagens befolkningstillväxt -
så får man från tiden från skapelse till syndafloden 6 miljarder människor.
Det får man med mindre befolkningstillväxt än vi har just nu.
Hur mycket människor borde vi ha på 25 000 år?
Det passar in i vår syn, inte i deras. Det är anti-kreationistens argument.
Han säger att dessa är bra bevis, och det stämmer, i varje fall.
Det finns rätt många av dem.
Det finns många bevis för en ung jord.
Till och med enligt en anti-kreationist.
Bevis för en gammal jord är radiometriska metoder -
och geologiska fenomen... De är vid noggrann betraktelse inte bra bevis.
Vi har mer och bättre bevis på ena sidan -
och färre och inte så bra bevis på andra sidan.
Så - vilken modell är bättre?
Jag tycker det är rätt självklart -
att den bästa vetenskapliga slutsatsen är att jorden är ung.
Det tyder vetenskapen på, om man bortser från filosofier och religion -
och bara ser på vetenskapen så passar det bättre.
Vi har mer och bättre bevis som bäst passar fakta.
HUR GAMMAL ÄR JORDEN? Del 2 Don Patton, FD
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7