Tervetuloa Armon kalliolle! Minun nimeni on Petri Välimäki.
Armon kalliolla me käsittelemme nyt -
apostoli Paavalin 1. kirjettä korinttilaisille.
Jumala oli hänen palvelustyönsä välittämänä johdattanut -
ja vahvistanut niin, että Korinttiin oli syntynyt -
Jeesukseen uskovien kristittyjen seurakunta.
Apostoli palveli tätä seurakuntaa -
ensin ihan paikan päällä ollen 18 kuukautta.
Sen jälkeen hän edelleen tahtoi rohkaista heitä -
ja ohjata ja tukea heitä. Tämän kirjeen hän kirjoitti -
todennäköisesti joitakin vuosia myöhemmin -
kolmannella suurella lähetys- matkallaan ollessaan Efesossa.
Näin hän aina välitti näistä seura- kunnista ja rakasti niitä ihmisiä.
Hän tahtoi kertoa ja opastaa heitä mahdollisimman oikeaan suuntaan.
Siksi näemme Raamatussa todella tarkkoja hyviä opetuskokonaisuuksia, -
jotka ovat täyttä totta myös meille tänäkin päivänä -
jokaiselle seurakunnalle. Jumalan Pyhä Henki on johdattanut näin, -
että tällaiset valtavat aarteet ovat meillä saatavilla.
Hän kertoi suurta armon sanomaa ja Jumalan antamaa valtavaa perustusta
mutta kohtasi myös vaikeat asiat hyvin suoraan.
Kuulemme seuraavaksi 1. Kor. 3:1-5.
Sekä Paavali että Apollos olivat siis jumalanpalvelijoita, -
jotka arvokkaalla tavalla olivat palvelleet seurakuntaa, -
myös Korinttin seurakuntaa. Siinä ei ollut moitittavaa.
Se oli hyvä, hieno, arvokas asia. Ja molemmat palvelijat, -
samoin kuin ne muut palvelijat, joita kirjeessä muualla mainitaan, -
tekivät arvokasta ja tärkeää työtä.
Moitteet eivät siis kohdistuneet siihen.
Siinä oli kuitenkin moitittavaa, että jotkut olivat tekemässä -
näistä palvelijoista ikään kuin puolueittensa edustajia -
ja riitelemässä ja väittelemässä, kuka oli kenenkin puolella.
He olivat tekemässä itsensä kanssa samanmielisistä puoluetta, -
ei siis poliittista puoluetta, vaan hengellistä suuntausta, -
joka on tietyissä opettajien painotuksissa kiinni.
Sillä tavalla he hajottavat Jumalan seurakuntaa.
Tätä apostoli kuvaa hyvin vakavaksi asiaksi.
Hän oli kirjoittanut tästä jo 1. luvussa ja jatkaa nyt tarkemmin.
Sekin kuvastaa, että asia on hänen sydämellään ja hänestä vakava.
No, mikä oli syy? Miksi apostoli kuvaa heidän tekevän niin?
Hän sanoo näin, kuten kuulimme: -
"Niinpä, veljet, minun ei käynyt puhuminen teille -
niinkuin hengellisille, vaan niinkuin lihallisille, -
niinkuin pienille lapsille Kristuksessa."
Olettehan vielä lihallisia, kun keskuudessanne on kateutta -
ja riitaa. Toinen sanoo olevansa sitä puolta ja toinen toista puolta.
Mikä siis aikaansai tämän? Lihallisuus.
On armollista ja hienoa huomata, että Paavali ei silti sano, -
että he olisivat ikään kuin ulkona Kristuksesta eivätkä olisi veljiä, -
vaan hän sanoo heidän olevan pieniä lapsia Kristuksessa.
He ovat siis silti Jumalan lapsia, vaikka rakentavatkin barrikadeja.
Siitä huolimatta apostoli haluaa ohjata heitä: "Ei näin!"
Meidät on tarkoitettu rakastamaan toisiamme, -
ei hajottamaan Jumalan seurakuntaa.
Lihallisuus on se, joka nostaa barrikadeja -
ja meidän ainoita oikeita oppejamme -
ja niitä toisia Jumalan seurakunnan jäseniä lyö ja satuttaa.
Tällainen opettajissa liiallinen roikkuminen ei ole -
aidon hengellisyyden merkki.
Aito hengellisyys rakentaa yhteyttä, -
ja Pyhä Henki kirkastaa Kristusta, kuten Jeesus opetti hyvin selvästi.
Tässä näemme hyvän tuntomerkin siitä, -
että kun kuuntelemme jotain sanomaa, -
niin aito hengellinen sanoma kirkastaa Jeesusta Kristusta.
Esimerkiksi kohdassa Joh. 16 Jeesus sanoo: -
Samoin 14. luvussa Hän kertoo: -
Ja vielä jakeessa 26: -
Huomaamme, että monissa eri kohdissa hyvin selkeästi...
Siellä missä Jumalan Henki vaikuttaa, Jumala on rakkaus.
Hän haluaa yhdistää Jumalan seurakuntaa ja rakentaa meitä.
Hän kirkastaa Kristusta, yhteistä valtavan ihanaa perustaamme, -
jonka kautta saamme armon, pelastuksen ja iankaikkisen elämän.
Nyt näemme, että joku korottaa jotain ihan muuta -
ja vie pois Jeesus-perustalta. Tilalle alkaa tulla muita oppeja, -
ja roikutaan yksittäisissä opettajissa kohtuuttoman paljon jne. -
ja varsinkin, jos sillä hajotetaan Jumalan seurakuntaa.
Silloin meillä olisi hyvä olla jokin hälytyskello kilkattamassa -
vähän tai vähän enemmänkin: "Onko nyt kuulemamme todella Jumalasta?"
Jos huomaamme itsessämme katkeran riitaisuuden tms., -
voimme miettiä, mistä tämä minulle tulee. Voi itsekin huomata, -
etten taida olla kovin rakkaudellinen tai rakentava.
Onkohan tässä nyt siunausta? Silloin ei tarvitse pelästyä, -
vaan saa muistaa, että armo on palvelijoillekin -
ja kaikille Jeesuksessa. Vaikka huomaamme tehneemme väärin, -
saamme uskoa olevamme Jumalan lapsia, mutta kuten Paavali sanoo, -
pieniä lapsia Kristuksessa. Sen arvon pohjalta saamme käydä -
Jumalan eteen ja rukoilla sydämeeni Pyhässä Hengessä uskoa, -
että voin heijastaa ja välittää Jumalan rakkautta.
Voin olla rakentamassa ja kokoa- massa, etten ole hajottamassa -
ja että Pyhässä Hengessä saamme olla kirkastamassa -
sitä valtavaa yhteistä Jumalan meille antamaa sanomaa.
Näinäkin päivinä tämä on siis tavattoman tärkeä opetus.
Usein mietimme, mikä erottaa ja mikä yhdistää.
Sitä, mitä ihmiset tekevät, millaisia muotoja ihmisillä on, -
ja miten he ovat muodoissaan hyvin ankarasti kiinni.
Sillä perusteella he jakavat toisiaan.
Silloin on hyvä huomata, että ehkä tämä ei taida olla kaiken ydin.
Apostoli Paavali jatkaa jakeessa 11.
Hän on ikään kuin ensin kuvannut ongelmaa: -
roikutaan opettajissa, tehdään barrikadeja -
ja rakennetaan eri seuroja, niin sitten hän kuvaa: -
Ei siis mikään eikä kukaan muu.
Jumalan oma rakas Poika tuli ihmiseksi.
Hän ristillä verellään sovitti kaikki syntimme, -
"sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, että hän antoi -
ainoan Poikansa, ettei yksikään, joka häneen uskoo, -
joutuisi kadotukseen, vaan saisi iankaikkisen elämän."
Jeesus itse sanoo: "Minä olen tie, totuus ja elämä.
Ei kukaan tule Isän tykö muutoin kuin minun kauttani."
Ei ole muuta tietä Jumalan Sanan mukaan kuin Jeesus.
Hänessä on kaikki nuo valtavan ihanat suuret aarteet.
Ne on tarkoitettu kaikille Jumalan lapsille.
Se perusta ei siis liity Apollokseen, -
eikä se liity Paavaliin tai Pietariin.
Ei se liity edes Johannekseen tai Lutheriin, Laestadiukseen, -
ei Calviniin, Billy Grahamiin, eikä kehenkään muuhunkaan opettajaan, -
vaan yksin Jeesukseen Kristukseen!
Tässä täytyy todeta, että tätä korostaessaan -
ja tämän eron hyvin selkeäksi tehdessään -
apostoli Paavali ei suinkaan väheksy näitä palvelijoita, -
enkä minäkään tahdo väheksyä em. palvelijoita tai muitakaan.
Täytyy vain asettaa kunkin paikka tässä tehtävässä kohdalleen.
Me palvelijat emme ole perustus, -
vaan meillä on oma palvelupaikkamme kuten jo jakeessa 5 kuulimme.
Jae 9 vielä tätä täydentää.
Meillä on siis kyllä hyvin tärkeä palvelutehtävä, -
mutta kun palvelemme Jumalan valtakuntaa -
Jumalan Hengessä Jeesuksessa, niin emme korota itseämme -
ja laita itseämme Jeesuksen sijaan. Kaikki mainitut palvelijat -
ja myös Paavalin tässä kirjeessä mainitsemat palvelijatkaan -
eivät korottaneet itseään vaan Jeesusta.
Paavali ei edes suostunut "puolueen nokkamieheksi" -
johon huomio kiinnittyy. Hän kieltäytyi siitä, -
ja hän korotti Jeesusta Kristusta ja antoi meillekin sitäkin kautta -
valtavan hienon ja todellisen Jumalan Sanan mukaisen esimerkin.
No, meillä on siis hyvin tärkeä palvelutehtävä.
Pohjimmiltaan lupa palvella ja mah- dollisuus välittää Jumalan Sanaa -
on sekin sulaa armoa, -
kuten apostoli jakeessa 10 korostaa: -
Siis sen Jumalan armon mukaan, mikä minulle on annettu, -
minä olen taitavan rakentajan tavoin pannut perustuksen.
Siis pelastus on armoa: armosta te olette pelastetut, -
ette tekojenne kautta, ette itsenne kautta, -
uskon kautta - se on Jumalan lahja, ettei kukaan kerskaisi.
Armoa on myös tuo ihana mahdollisuus, -
että saamme kertoa sitä. Kullakin on omat lahjansa -
ja kukin palvelee oman kutsumuksensa mukaan.
Myös se on sulaa armoa. On suurta armoa saada palvella, -
ja sinä saat palvella näin ihanaa asiaa.
Apostoli Johannes sanoo, että Jeesuksen täyteydessä -
olemme saaneet ja armoa armon päälle.
Ensin Hän armosta Jeesuksen täytetyn työn tähden antaa -
kaikki syntimme anteeksi, pelastaa meidät, -
ja saamme olla matkalla taivaaseen. Sitten Hän suuressa armossaan -
haluaa antaa meille mahdollisuuden elää täällä arvokasta elämää, -
toteuttaa Jumalan suunnitelmaa ja kokea elämä mielekkääksi.
Sekin on sulaa armoa. Kun kaikki tämä on sulaa armoa, se tarkoittaa, -
että kunnia on kokonaan Jumalan - 100-prosenttisesti.
Ystävä rakas, rukoillaan vielä, että Jumala antaa sydämiimme, -
sinun ja minun, meidän jokaisen sydämiin ihanan Jumalan kosketuksen
Pyhässä Hengessä, sellaisen eläväksi tekevän ihmeen, -
että saamme ensinnäkin olla rakentamassa Jumalan seurakuntaa.
Ei hajottamassa vaan rakentamassa. Toisekseen Hän antaa meille -
armonsa ja pelastuksensa ja oikein vahvistaa siinä, -
kuinka ihana osa meillä on. Ja myös vahvistaa -
sen yksilöllisen meille varaamansa ja valmistamansa kutsumuksen.
Rukoillaan vaikka näin.
Kiitos, rakas taivaallinen Isä, että saamme nyt tulla eteesi -
Jeesuksen Kristuksen nimessä ja Hänen ristinsä veren tähden.
Kiitos, että kaikki synnit on sovitettu.
Saamme pyytää: Jeesus, tule ja ole sydämissämme.
Myös hänen sydämessään, joka nyt juuri TV:n ääressä Sinua kutsuu -
kuullessaan tämän. Tule meidän jokaisen sydämeen.
Anna Sinulta tuleva elävä usko.
Herra, anna sellainen Jumalan Hengen kosketus, -
että rakkautesi vahvistuu ja saamme rakentaa, -
ei rikkoa ja hajottaa, vaan rakentaa Jumalan srk:n yhteyttä.
Herra, pyydämme myös, että vahvistat siinä yksilöllisessä kutsussa, -
mikä Sinulla on meille itse kullekin.
Ystävä, Jeesuksen nimessä ja veressä -
saat uskoa kaikki syntisi anteeksi annetuiksi.
Herra siunatkoon sinua ja varjelkoon sinua.
Herra kirkastakoon kasvonsa sinulle ja olkoon sinulle armollinen.
Herra kääntäköön kasvonsa sinun puoleesi ja antakoon sinulle rauhan
Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.
Ole siunattu! Hei!
Ystävä, on suuri etuoikeus, että me saamme elää armosta.
On suurta Jumalan armoa myös se, että me saamme välittää armoa.
Siinä tarvitaan meitä kaikkia.
Jos tahdot osallistua Armon kalliolla -ohjelmien tekoon, -
niin voit soittaa tukesi ruudulla näkyvään numeroon.
Silloin annat noin 12 euron lahjoituksen.
Voit myös lahjoittaa ruudulla näkyvälle pankkitilille viitteen kera.
Voit tukea myös nettilahjoituksella tai tekstiviestillä.
Iso kiitos tuestasi yhteiseen palveluumme!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare