Tervetuloa Armon kalliolle!
Minun nimeni on Petri Välimäki. Meillä on ilo paneutua -
yhteen laajimpaan ja upeimpaan Raamatun kokonaisuuteen: -
apostoli Paavalin kirjeisiin korintolaisille.
Jumala oli voimallisesti käyttänyt apostolia, -
ja hänen palvelutyöhönsä liittyen tuohon pakanalliseen -
ja moraalittomaan kaupunkiin oli syntynyt Jumalan seurakunta.
Paavali oli palvellut siellä seura- kunnassa ja kaupungissa 18 kk.
Kun hän julisti ja kertoi evankeliumia ja syntyi seurakuntia, -
niin hän aina välitti niistä sen jälkeenkin.
Siksi Raamatussa on paljon kirjeitä, -
joissa apostoli Paavali myöhemmin opastaa -
ja huolella ohjaa syntyneitä seurakuntia. Jumala oli hänelle -
tällaisen valtavan ihanan, tärkeän palvelutehtävän antanut.
Tällä kertaa hän oli Efesossa.
Kirjoittaessaan tämän Korintolaiskirjeen -
hän oli 3. suurella lähetysmatkallaan ja kirjoitti Efesosta.
Luultavasti v. 55 jKr. hän kirjoitti näille korintolaisille -
hyvin huolellisesti kristillistä uskoa valaisevia -
ja siihen elämään vahvasti rohkaisevia ja varustavia kirjeitä.
Aiemmissa jaksoissa olemme jo nähneet, -
miten hän suuresti iloitsee Jumalan suuresta armosta, -
jonka he Jeesuksessa ovat saaneet.
Samoin niistä ihanista lahjoista, joita Jumala oli heille antanut.
Apostoli Paavali oli kuitenkin valmis -
kohtaamaan myös vaikeat asiat hyvin suoraan.
Hän välitti niin paljon, että hän ei kierrellyt eikä kaarrellut, -
vaan hän kohtasi myös vaikeat asiat suoraan.
Nyt apostolin ja Korintin seurakunnan välille -
oli syntynyt tällainen dialogi. Hän kuuli myös eri tahoilta, -
mitä Korintissa tapahtui. Lisäksi korintilaiset kirjoittivat hänelle.
Hän tiesi siis hyvin, mitä siellä tapahtui.
Siksi hän osasi myös tarvittaessa kirjoittaa heille asioita, -
jotka on syytä ottaa huomioon. Hän paitsi kiittää ja rohkaisee, -
kuten olemme aiemmissa jaksoissa nähneet, myös kohtaa vaikeat asiat.
Tällä kertaa kuulemme hiukan tarkemmin siitä.
Luen 1. luvun jakeet 10-17: -
Tilanne oli siis sellainen, että Korintoa oli palvellut -
useampikin voimallinen sananpalvelija.
Tässä mainittiin mm. Apollos, Keefas ja Paavali nimeltä.
Lisäksi oli vielä puolue, joka sanoi olevansa Kristuksen puolue.
Kaikki siis olivat omalla puolellaan, eivät yhdistämässä toisiaan.
Apollos oli Aleksandriasta kotoisin oleva juutalainen, -
Apostolien tekojen kuvaama palvelija.
Jumalan Sana kuvaa häntä väkeväksi puhujaksi, -
ja hän tunsi kirjoitukset perin hyvin.
Hän oli suureksi hyödyksi uskoon tulleille -
eli oikein hieno jumalanpalvelija.
Keefas taas tarkoittaa apostoli Pietaria, -
joka oli aivan keskeinen seurakunnan johtaja, -
Jeesuksen opetuslapsi ja apostoli.
Paavali tässä tietenkin tarkoittaa itseään, apostoli Paavali.
He olivat siis kaikki erinomaisia jumalanpalvelijoita, -
jotka julistivat Jeesusta Kristusta, -
eivät itseään, vaan siis Jeesusta Kristusta -
ja Jumalan ihanaa evankeliumia Hänessä.
Monet korintolaiset eivät kuitenkaan tyytyneet siihen, -
vaan olivat Jeesuksen sijaan alkaneet korottaa opettajia.
He roikkuivat opettajissa, -
niissä opettajissa, jotka Hänestä kertoivat -
muodostaen ikään kuin puolueita, joissa kuka oli kenenkin puolella.
Paavali kieltäytyi jyrkästi tällaisen puolueen keulamiehen paikasta.
Eihän Paavalia ollut ristiinnaulittu heidän puolestaan, -
eikä ketään muutakaan näistä palvelijoista -
eikä muistakaan Jumalan Sanan palvelijoista.
He kaikki julistivat suurta ilosanomaa Jeesuksesta.
Voi, miten ajankohtainen ja tarpeellinen opetus tähän liittyy!
Apostoli kysyy, onko Kristus jaettu. Hyvin painokkaasti.
Aivan samoin voidaan kysyä tänä päivänä -
monilta opettajissa roikkuvilta sen sijaan, -
että tarttuisivat tuohon valtavaan ilosanomaan Jeesuksesta ja Häneen.
Voidaan kysyä, että ei kai Luther ole ristiinnaulittu puolestamme.
Ei kai Niilo Yli-Vainiokaan tai joku muu helluntaiveli, -
jotka hienosti sinänsä palvelivat/ palvelevat Jumalan seurakuntaa?
Ei edes Laestadius, eikä isä Ambrosius.
Ei kyllä paavikaan, eikä edes Billy Graham.
Ei ketään muuta palvelijaa, kuin Jeesus Kristus yksin, -
ole ristiinnaulittu meidän puolestamme, -
Jumalan oma Poika, meidän ainoa Vapahtajamme ja Herramme.
Nämä palvelijat ovat julistaneet Häntä -
ja ohjanneet ihmisiä Hänen yhtey- teensä, eivät roikkumaan itsessään.
Huomaa, ettei apostoli silti moiti näitä palvelijoita, -
Apollosta, Keefasta tai itseään, vaan sitä, -
että osa korintilaisista oli siirtänyt katseensa väärään kohteeseen, -
palvelijoihin - elävän Jumalan ja Hänen rakkaan Poikansa sijasta.
Se on todella vakava asia! Oli silloin - ja on yhä!
Katsomme Jeesuksen opetusta, -
miten Hän rukoilee koko Jumalan seurakunnan puolesta.
Voimme katsoa vaikka Johanneksen evankeliumin 17. luvusta.
Jo vähän aiemmin tässä evankeliu- missa Hän antoi ainoan käskyn: -
"Tämä on minun käskyni, että te toisianne rakastatte. -
Tästä teidät tunnetaan minun omikseni, -
että teillä on keskinäinen rakkaus."
Hän siis opetti, että meistä kuuluisi näkyä se tuntomerkki, -
että rakastamme toisiamme, meillä on yhteys -
ja olemme tärkeitä toisillemme, ja ihmiset näkevät tämän.
Tästä teidät tunnetaan minun omikseni, sanoo Jeesus.
Sitten ns. ylimmäispapillisessa rukouksessa (Joh. 17) -
Hän rukoilee ensin ihan lyhyesti itsensä puolesta, -
sitten opetuslasten puolesta pitkästi -
ja lopulta kaikkien uskovien puolesta. Hän sanoo jakeessa 20: -
[näiden = vieressä olevien]
Nyt Hän alkaa rukoilla kaikkien Häneen uskovien puolesta.
Katsomme, mitä Jeesus rukoilee.
Hän rukoilee tässä useampaan kertaan.
Näemme, että Jeesus rukoilee jotakin asiaa monta kertaa.
Sellainen kohta on myös hyvin vahva profeetallinen kohta, -
missä näin tapahtuu. Voimmeko edes kuvitella, -
että kun Jeesus rukoilee jotakin asiaa, niin Isä ei muka vastaisi?
Uskon, että voimme olla aivan varmoja siitä, -
että Isä vastaa Jeesuksen rukoukseen, -
kun Hän pyytää monta kertaa, että he yhtä olisivat.
Ja se rakkaus, jolla Isä rakastaa Poikaa, olisi myös meissä, -
ja me rakastaisimme toisiamme. Ennen kuin tulee loppu -
uskon, että tulee sellainen näkyvä todellisten Jeesukseen uskovien -
Jumalan lasten yhteys, että jopa maailma näkee.
Jeesushan tässä rukoilee, että maailma uskoisi ja näkisi.
Tuo keskinäinen rakkaus ei ole pieni asia.
Se on tuntomerkki. Se on valtavan tärkeä asia.
Jumala on rakkaus. Hän on luonut meidät kuvakseen.
Meidät on tarkoitettu rakastamaan. Tärkein käsky on: -
"Rakasta Jumalaa ja lähimmäistäsi niin kuin itseäsi."
Koko elämänsä Jeesus toteutti sitä ja opetti, -
että sen tulisi näkyä meissä. Korintilaiset olivat muuten -
tulleet skarpeiksi, mutta erityisen tärkeä ydin meinasi unohtua.
Sellaiseen kohtaan apostoli vahvasti pysähtyi. Ei ole sattumaa, -
että tässä samassa kirjeessä myöhemmin hän tarkasti opettaa -
Jumalan täysin armahtavaa Agape-rakkautta.
Koko luku 13 on kokonaisuudessaan siitä.
Kun hän näkee, että he alkavat rakentaa puolueita, -
niin hän tarttuu siihen heti. Ei näin!
Kun apostoli tuossa kehottaa heitä olemaan yksimielisiä, -
eikä riitelemään ja valitsemaan puolia, -
niin siinä on UT:n alkukielessä sana 'katertismonei'.
Se voidaan kääntää myös 'palautuneita' tai 'paikata', 'korjata'.
Se ei siis tarkoittane, ettei asioista voitaisi keskustella -
tai käydä vahvaakin dialogia eri näkökulmista.
Niin tekivät myös apostolit. Esim. Ap.t. 15. luku kuvaa -
hyvin vahvaa ja voimallista jopa väittelyä ja dialogia.
Apostoli ei halua sitä rajoittaa, että emme saisi vapaudessa -
keskustella ja arvioida asioita eri näkökulmista, -
vaan että tässä uskon ydinasiassa on aika palata -
meitä kaikkia yhdistävään suureen yhteiseen ilosanomaan.
Se on asia, jonka kuuluu olla meille yhteinen, -
ja joskus on tilanne, että meidän kuuluu keskittyä tärkeimpään.
Nyt apostoli näki, että ollaan lähdössä vähän siitä irralleen -
ja halusi palauttaa korintilaiset tähän ydinasiaan.
Jääkiekko-/jalkapallojoukkueessakin välillä, -
kun tiimillä menee heikosti, valmentaja korostaa, -
että pitää palata perusasioihin. Jotain samanlaista tapahtui tässä, -
kun apostoli ohjasi korintilaisia.
Se, mikä meitä yhdistää, on valtavan paljon enemmän, -
kuin se mikä erottaa. Olemme Hänen ristinsä veren kautta sovitetut.
Olemme saaneet kaikki syntimme anteeksi -
ja saamme olla Jumalan lapsia. Raamattu kuvaa sitä näin vahvasti, -
että me olemme Hänen perhettään. Paavalin kirjeestä efesolaisille -
2. luvun jakeet 19-20 kuvaavat: -
Ajattele! Me olemme siis Jumalan perhettä! Se on aikamoinen asia.
Johannes kuvaa: Kaikille, jotka ottivat Hänet vastaan, -
Hän antoi voiman tulla Jumalan lapsiksi.
Kun sinä olet vastaanottanut Jeesuksen tai jos et vielä ole, -
niin voit omin sanoin kutsua: - "Tule, Jeesus, minunkin sydämeeni."
Voit uskoa, että kaikille Hänet vastaanottaneille -
Hän antoi voiman tulla Jumalan lapsiksi.
Kun sinä olet vastaanottanut Jeesuksen ja olet Jumalan lapsi -
ja kun minäkin olen tehnyt niin, niin mikä minä olen? Jumalan lapsi.
Kun sinä ja minä olemme Jumalan eli saman Isän lapsia, -
niin mitä me olemme? Me olemme sisaria ja veljiä.
Näin Jumala näkee meidät.
Totta kai jokainen rakastava isä tahtoo lastensa rakastavan toisiaan
Siksi Jeesus rukoilee sitä, ja apostoli varoittaa, -
kun lähdetään eri suuntaan. Kaikki Jeesukseen uskovat Jumalan lapset -
ovat oikeasti pohjimmiltaan hengellisesti Jumalan perhettä.
Ystävä, rukoillaan vielä, että Jumala saa yhdistää sydämemme.
Rukoile tässä mukana. Kiitos, rakas Jeesus, -
että saan pyytää: "Isä, anna Pyhä Henkesi. -
Tule, Jeesus, Pyhässä Hengessä jokaisen Sinua kutsuvan sydämeen -
ja anna sydämiimme rakkaus, joka näkyy. -
Anna oikein ihme sydämiimme, että emme hajota ja riko, -
vaan olemme rakentamassa Jumalan seurakuntaa. -
Herra, pyydän Jumalan erityistä siunausta, -
että sekin Sana saa tapahtua todeksi, -
että maailma näkee ja ymmärtää ja rakastaa toisiaan."
Herra siunatkoon teitä ja varjelkoon teitä.
Herra kirkastakoon kasvonsa teille ja olkoon teille armollinen.
Herra kääntäköön kasvonsa teidän puoleenne ja antakoon teille rauhan
Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.
Ole siunattu! Moi!
Ystävä, on suuri etuoikeus, että me saamme elää armosta.
On suurta Jumalan armoa myös, että me saamme välittää armoa.
Siinä tarvitaan meitä kaikkia.
Jos tahdot osallistua Armon kalliolla -ohjelmien tekoon, -
voit osoittaa tukesi ruudulla näkyvään numeroon, -
jolloin annat noin 12 euron lahjoituksen.
Voit lahjoittaa myös ruudulla näkyvälle tilille viitteen kanssa.
Voit tukea myös nettilahjoituksella tai tekstiviestillä.
Iso kiitos tuestasi yhteiseen palveluumme!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare