Tervetuloa Armon kalliolle!
Minun nimeni on Petri Välimäki.
Armon kalliolla -ohjelmassa käsittelemme nyt -
yhtä kristillisen uskon tärkeimmistä -
ja laajimmin vaikuttaneista dokumenteista, -
apostoli Paavalin kirjettä roomalaisille.
Tämä on jo tuon kokonaisuuden osa 20.
Kun tahdot tutustua vielä tarkemmin aiempiin ohjelmiin, -
tai vaikka koko sarjaan, niin voit mennä osoitteeseen tv7.fi -
ja siellä arkistoon eli Arkkiin ja kirjoittaa sinne Armon kalliolla.
Kun sieltä vähän kelaat, -
niin löydät nämä kaikki ohjelmat ja noin 270 muuta ohjelmaa, -
mutta viimeisenä nämä Roomalais- kirjeeseen liittyvät ohjelmat.
Viime kerralla me näimme, -
miten apostoli hyvin pitkän, monipuolisen ja seikkaperäisen -
evankeliumisanoman julistamisen jälkeen alkoi käsitellä -
erityisesti Israelin kansan omien rakkaiden veljiensä -
ja lähimmäistensä tilannetta.
Tätä kuvausta hän jatkaa nyt myös 10. luvun alussa.
Kuulemme Roomalaiskirjeen 10. luvusta -
jakeet 1-4: -
Nyt hän tulee tavallaan aivan keskeiseen ydinasiaan.
Tätä asiaa hän jo aiemmin oli kuvannut monipuolisesti, -
mutta hän nyt tiivistää sen -
korostaen kahta täysin erilaista vanhurskautta -
ja rakkaiden veljiensä sekä oman rakkaan kansansa suhdetta -
näihin asioihin. Se oli hänen sydämellään hyvin vahvasti.
On tärkeää huomata, että tässä ei mitenkään ole kyse -
halusta tuomita heitä tai siitä, että hän olisi halunnut osoittaa -
olevansa parempi tai voittaa väittelyn tai olla enemmän oikeassa.
Se motiivi ei ole tämän kaltainen, vaan hän korostaa, -
että hän toivoo sydämestään ja rukoilee Jumalaa heidän edestään, -
että he pelastuisivat. Se on siis se motiivi. Se on se tahto, huoli.
Se on se, mikä saa hänet julistamaan rehellisesti.
Hän katsoi, että vaikka se johti vastoinkäymisiin -
ja vaikka se johti vastustukseen ja siitä suututtiin, -
niin ihmisen pelastuminen on niin tärkeä, -
että vastustuksesta huolimatta pitää julistaa oikein.
Se oli hyvin vahvasti hänen sydämellään.
Se sai aikaan sen suuren huolen, kun hän näki, -
että jotain on erittäin vakavasti pielessä.
Tässä apostoli Paavalin kohdalla oli vahva omakohtainen historia, -
koska hän tunsi tuon suunnan erittäin hyvin.
Hän oli itse ollut sen vahvimpia ja voimallisimpia edustajia.
Sen tähden hän tiesi tämän asian, ei vain teoriassa, -
vaan erittäin omakohtaisesti, sydämestään oman elämän kautta.
Hän oli oppinut tuntemaan Kristuksen -
ja Hänen antamansa vanhurskauden, armon ja evankeliumin -
sekä saanut Jumalalta tehtävän julistaa sitä.
Pyhän Hengen voimassa hän sitten julisti sanoen: -
"Evankeliumi on Jumalan voima pelastukseksi jokaiselle, joka uskoo"
No, mikä sitten oli niin vakavalla tavalla väärin, -
että apostolille syntyi tämä vakava huoli veljistään/lähimmäisistään?
Se oli se, että he yrittivät pystyttää omaa vanhurskauttaan.
Heillä kyllä oli kiivaus Jumalan puoleen.
Ystävä, huomaatko, että tänäkin aikana, missä nyt elämme, -
voi olla ihmisiä, jotka kovasti yrittävät pystyttää -
omaa vanhurskauttaan, jopa valtavan kiivaastikin.
Niin tekivät apostoli Paavalin veljetkin.
Näin tehdessään he eivät suostuneet Jumalan antamaan vanhurskauteen.
Samasta vakavasta erehdyksestä -
itse asiassa opetti myös Jeesus Kristus hyvin selvästi.
Katsomme Luukkaan evankeliumia, miten Jeesus kertoo tästä asiasta.
Luemme luvusta 18, jakeesta 9: -
[hän = Jeesus]
Näin siis Jeesus Kristus.
Me näemme siis tässä Jeesuksen opetuksessa, -
että tässä toinen tarjoaa omaa vanhurskauttaan.
Hän kertoo ja kehuu, kuinka hyviä asioita hän tekee.
Ne asiat sinänsä olivat aivan hyviä.
Eikö meissä ihmisissä ole suuri taipumus tällaiseen samanlaiseen?
Täällä Suomessakin jopa. Jokin puoli meissä kovasti yrittää -
tarjota Jumalalle sitä omaansa.
Silti Jeesus sanoo, että vanhurskaana kotiinsa meni tuo syntinen, -
joka ei tohtinut edes päätään nostaa, vaan rukoili: -
"Jumala, ole minulle syntiselle armollinen."
Kun Jeesus sanoi, että hän meni kotiinsa 'vanhurskaampana', -
(toinen käännös: 'vanhurskaana'), alkukielen sana on 'dedikaiomenos'.
Se on 'vanhurskaaksi julistettuna'. Ulkoapäin, passiivimuodossa.
Hänet julistettiin vanhurskaaksi.
Tässä näemme Jeesuksen oman opetuksen uskosta -
ja armosta vanhurskauttamisesta. Muuta ei kurjalla syntisellä ollut, -
kuin turvautuminen armolliseen Jumalaan.
Vastaus oli: hän meni kotiinsa vanhurskaana, -
tuo toinen ei, mikä on puhuttelevaa.
Tämä vanhurskautus eli täysi hyväksytyksi tulo Jumalan edessä -
saadaan siis armosta lahjaksi uskon kautta Hänen vereensä.
Jeesus Kristus, Jumala itse, on näet maksanut -
suurimman mahdollisen hinnan meidän syntiemme vuoksi.
Hän on ristillä sovittanut kaikki meidän syntimme.
Hän sanoi: "Se on täytetty." Ihminen, joka Jeesukseen turvautuu, -
saa kaikki syntinsä anteeksi, koska ne on sovitettu, -
ja Jumala katsoo sen täysin kelpaavaksi uhriksi.
Kuten Raamattu sanoo: Jumala oli Kristuksessa ja sovitti maailman -
itsensä kanssa eikä lukenut heille heidän rikkomuksiaan.
Se on siis niin valtava sovitus Jumalan edessä.
Vaikka maailman heikoin ja syntisin Jeesukseen sydämestään turvaa, -
hän todella saa kaikki syntinsä anteeksi Jumalan edessä, -
koska se on täytetty.
Ja miten tämä vanhurskaus saadaan? Siitä sanotaan: -
Siis armosta lahjaksi uskon kautta Hänen vereensä, sanoo Raamattu.
Jeesus on vanhurskas, täysin puhdas ja kaikin tavoin kelpaa Jumalalle, -
ja se luetaan meidän hyväksemme.
Myös Galatalaiskirje kuvaa näin: -
Jumala näkee meidät Kristuksen lahjavanhurskauteen puettuina, -
täysin hyväksyttyinä kaikki synnit anteeksi annettuina.
Tähän pelastustekoon Jumala liittää suuret lupauksensa.
Tästä Jeesuksesta sanotaan, että Hän voi täydellisesti pelastaa ne, -
jotka Hänen kauttaan Jumalan tykö tulevat.
Ja monet muut lukuisat selkeät lupaukset, -
jotka ovat nimenomaan Jeesuksessa ja Hänen täytetyssä työssään.
Jeesus itse sanoo, että selvää on, ettei kukaan tule Isän tykö -
muutoin kuin Hänen kauttaan.
Nyt siis tilanne oli se, että hänen tuntemansa rakkaat veljet -
sen sijaan, että olisivat ottaneet vastaan suuren Jumalan lahjan, -
he pyrkivät täysillä Jeesuksen kuvaaman fariseuksen lailla -
rakentamaan omaa vanhurskauttaan.
Se sai hänet rukoilemaan, sydämestään pyytämään, -
että he pelastuisivat. Jumala antaisi armon ja pelastuksen.
Se sai hänet julistamaan heille Kristusta, joka on lain loppu -
vanhurskaudeksi jokaiselle, joka uskoo.
Nyt sitä ei enää saada lain teoilla ja suorituksilla, -
vaan uskon kautta Häneen, jokaiselle, joka uskoo.
Silloin sinä et ole lain alla, vaan sinä olet armon alla.
Olet vapaa. Sinut on vapautettu. Saat elää Hengessä.
Olet ottanut vastaan Jeesuksen Herraksesi, Vapahtajaksesi.
Hän on sydämessäsi Pyhässä Hengessä -
ja antaa uuden elämän armosta käsin.
Tätä vapautta myös Galatalaiskirje kuvaa: -
Siinä on tärkeää pysyä.
Kun on saatu vastaanottaa se vapaus ja armo, -
niin siinä todella on syytä pysyä.
Uskon kilvoituksen oikein ydinkohta tässä on, -
että saamme pysyä armossa ja Jeesuksessa -
ja Hänen täytetyssä työssään. Toki haluamme tehdä parannusta, -
mutta kuin armon vakaalta peruskalliolta käsin -
jo armahdettuna Jeesuksessa.
Se oli apostoli Paavalin valtavan suuri ydinsanoma, -
jota hän oli sitoutunut sydämestään julistamaan kaikkialla.
Hän syvästi rukoili, että hänen lähimmät rakkaansa tulisivat -
tuntemaan tosi Vapahtajansa omana Messiaanaan, Jeesuksen Kristuksen.
Niin on, ystävä, meidänkin syytä rukoilla.
Meidänkin on syytä rukoilla, että meidänkin sydämillemme...
Meillä on paljon historiaa ja taustaa.
Meille on ehkä pienestä lapsesta asti opetettu, -
että kaikki pitää aina ansaita.
Kun olemme kilttejä, niin saamme palkkioita ja kehutaan.
Jos olemme tuhmia, niin tulee rangaistuksia.
Sieltä saakka on ehdollistettu se hyväksyntä omalle suoritukselle.
Siksi hyvin moni on alkanut uskoa, että Jumalankin edessä se on näin.
Sen sijaan, että iloitsisimme Jeesuksen täytetystä työstä, -
niin sydän arkana koko ajan pelkää -
rankaisevaa ja uhkaavaa Jumalaa.
Hyvin monella on tällainen syvä kipu sydämessään.
Ystävä, tahdon nyt rukoilla sen puolesta, -
että armollinen Jumala Pyhässä Hengessä parantaa/hoitaa sisintäsi.
Jeesus itse Herranasi ja Vapahtajanasi opettaa sinut tuntemaan -
Hänen suurta rakkauttaan, hyvää tahtoaan sinua kohtaan.
Ehdotonta rakkautta, joka ei vaadi, vaan parantaa ja auttaa, -
siunaa sinua ja hyväksyy sinut omana itsenäsi.
Hän on luvannut, ettei heitä pois. Kukaan voi ottaa sinua Häneltä.
Rukoillaan tätä Jumalan parantavaa ihmettä meidän jokaisen sydämeen.
Kiitos rakas taivaallinen Isä, että saamme tulla tässä asiassa eteesi.
Herra, me tunnustamme, että olemme syntisiä ihmisiä.
Minä tunnustan ja näet sisaret ja veljet, jotka myös rukoilevat, -
tunnustavat ja tahtovat pyytää Sinun armoasi ja apuasi.
Jeesus, pyydämme kuulemaan jokaisen kutsun.
Tule jokaiseen Sinua janoavaan sydämeen -
ja Herra, paranna haavoittunutta sisintämme, -
jotta armosi kirkkaus voimallisesti saa avautua uudella tavalla -
mielelle, hengelle ja sydämelle ja siunaa koko elämää.
Pyydän, Jeesus, että varjelet ja suojelet rakkaudessasi -
jokaisena elämän päivänä, joka vuonna, joka vuosikymmenenä.
Pelasta lopulta aina iankaikkiseen taivaaseen asti.
Ystävä, Jeesuksen nimessä ja veressä saat uskoa, -
että kaikki sinun syntisi on anteeksi annettu.
Ihan sulasta armosta saat sen vastaanottaa. Kiität vaan Jeesusta.
Herramme Jeesuksen Kristuksen armo, Isän, Jumalan, rakkaus -
ja Pyhän Hengen siunaava, hoitava ja parantava osallisuus -
olkoon sinun kanssasi -
nyt, aina ja iankaikkisesti. Aamen.
Ole siunattu! Sellaisen rohkaisun sinulle vielä sanon, -
että ammenna armopitoista kirjallisuutta, -
armopitoista opetusta. Raamattu nimittäin sanoo, -
että on hyvä, että sydän saa vahvistusta armosta.
Ole siunattu! Hei!
Ystävä, on suuri etuoikeus, että me saamme elää armosta.
On suurta Jumalan armoa myös se, että me saamme välittää armoa.
Siinä tarvitaan meitä kaikkia.
Jos tahdot osallistua Armon kalliolla -ohjelmien tekoon, -
niin voit tehdä sen osoittamalla tukesi -
ruudulla näkyvälle numerolle. Lahjoitus on tällöin n. 12 euroa.
Voit lahjoittaa myös ruudulla näkyvälle tilille viitteen kera.
Voit tukea myös nettilahjoituksella tai tekstiviestillä.
Iso kiitos tuestasi yhteiseen palveluumme!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare