Tervetuloa Armon kalliolle! Minun nimeni on Petri Välimäki.
Armon kalliolla olemme nyt laajan Roomalaiskirjettä käsittelevän -
kokonaisuuden osassa 5.
Huomaathan, että voit katsoa myös aikaisemmat osat, -
jos haluat muodostaa kokonaiskuvaa asiasta vielä tarkemmin -
menemällä TV7:n Arkkiin.
Kirjoita siellä hakukenttään nimi Armon kalliolla.
Näet siinä kaikkien eri ohjelmien otsikot.
Rullaat kohtaan, jossa pääset tutkimaan -
Roomalaiskirjeen aiemmat jaksot -
tai mahdollisesti muita sinua kiinnostavia aiheita.
Tämä on vaikutukseltaan yksi merkittävimpiä kirjeitä, -
jota siis nyt käsittelemme ja jonka Paavali kirjoitti roomalaisille.
Tämän hän kirjoitti ilmeisesti noin vuonna 57 jKr. -
kolmannen suuren lähetysmatkansa loppupuolella -
ehkä Korinttin kaupungista.
Hän saattoi kokea silloin, -
että hänen itään suuntautunut laaja työnsä alkoi tulla päätökseen.
Hän oli valmistautumassa -
ja sydämessään tunsi tärkeäksi mennä Roomaan, -
silloiseen maailmanvallan keskuspaikkaan, -
johon oli myös syntynyt laaja Jeesukseen uskovien -
Jumalan seurakunta. Apostoli halusi mennä heitä palvelemaan.
Ennen menoaan sinne hän lähetti heille kirjeen, -
jossa kertoi sen opin, evankeliumin, sanoman ydinkohdat -
tarkasti edeltä, mitä hän julisti.
Tämä seurakunta oli juutalaispohjainen, -
mutta käsitti paljon myös pakanuu- desta tulleita Jeesukseen uskovia.
Tilanne oli uusi murroskohta.
Kun kristillinen usko oli lähtenyt leviämään laajasti, -
niin aluksi oli ollut lähinnä juutalaisia -
tai juutalaisuuteen kääntyneitä.
Laajempi kristinuskon leviäminen myös pakanakansojen keskuuteen -
oli vielä kohtuullisen varhaista.
Siinä apostoli Paavalin osuus oli hyvin merkittävä.
Siksi hän myös tässä kirjeessä käsittelee -
juutalaisuuden ja kristinuskon välistä suhdetta -
sekä Jeesukseen uskovien juutalaisten ja muista kansoista olevien -
Jeesukseen uskovien välistä suhdetta.
Aiemmissa ohjelmissa olemme mm. nähneet hänen osoittavan, -
että kaikki ihmiset taustoistaan riippumatta ovat syntisiä -
ja kaikki tarvitsevat kipeästi armoa.
Se armo saadaan uskon kautta Va- pahtajaan Jeesukseen Kristukseen -
ja Hänen työhönsä ristinpuussa.
Verellään Jeesus sovitti kaikki syntimme.
Tämä on ydin, jota hän julistaa kaikkialla -
ja josta olemme jo aiemminkin kuulleet.
Viime kerralla kuulimme myös, miten VT:n suuret esikuvat, -
kuten Aabraham ja Daavid, olivat lopulta hekin uskoon, -
anteeksiantamukseen ja armoon perustuvan luottamuksen -
ja uskon varassa.
Seuraavaksi apostoli siirtyy kysymykseen, -
mikä on tämän sanoman suhde ympärileikkaukseen.
Se oli juutalaisuudessa -
äärettömän tärkeäksi koettu Jumalan antama merkki -
ja sinetti Jumalan liitolle Israelin kanssa.
Se liittyi myös lakiin hyvin vahvasti.
No, nyt sitten, mikä on se suhde tähän evankeliumiin?
Luemme seuraavaksi, miten apostoli jatkaa 4. luvussa jakeissa 9-13: -
(Aiemmin oli sanottu, että autuas se mies, -
jolle Herra ei lue syntiä)
Jos kuulostaa hiukan vaikealta, -
niin yritän kertoa mahdollisimman selkeästi.
Ensin hän siis toistaa jo aiemmin kuulemamme, -
sen, että Aabrahamille luettiin usko vanhurskaudeksi.
Sitten hän kysyy, miten se tapahtui.
Hänen ollessaanko ympäri- leikkaamaton vai ympärileikattu?
Hän vastaa: ei ympärileikattuna vaan ympärileikkaamatonna.
Ympärileikkaus annettiin nimittäin -
vasta noin 14-15 vuotta myöhemmin kuin oli se hetki, -
josta sanotaan: Aabraham uskoi Herraan, -
ja Herra luki sen hänelle vanhurskaudeksi.
Siis hetki, jolloin Jumala luki vanhurskauden Aabrahamille, -
tapahtui ennen ympärileikkausta.
Monet ajattelivat varmaan sydämes- sään siinä kohtaa Mooseksen lakia.
Ehkä moni vieläkin ajattelee siinä kohtaa sitä.
Se on ihan ymmärrettävä asia.
Se annettiin kuitenkin vuosisatoja myöhemmin - Mooseksen aikana -
eli noin 400 vuotta Aabrahamia myöhemmin.
Aabraham sai siis autuuden ja vanhurskauden -
uskon kautta Jumalaan jo paljon ennen ympärileikkausta.
Apostoli ei kuitenkaan mitenkään väheksy kumpaakaan ryhmää: -
ympärileikattuja juutalaisia -
tai ympärileikkaamattomia muiden kansojen uskovia.
Siksi hän jatkaa kuvaten Aabrahamia, -
että hänestä tulisi kaikkien isä, -
"jotka ympärileikkaamattomina uskovat, -
niin että vanhurskaus heillekin luettaisiin; -
ja että hänestä tulisi myöskin ympärileikattujen isä, -
niiden, jotka eivät ainoastaan ole ympärileikattuja, -
vaan myös vaeltavat sen uskon jälkiä, -
mikä meidän isällämme Aabrahamilla oli jo ympärileikkaamatonna."
No, hän puhui molemmista ryhmistä hyvin myönteisesti.
Ytimessä on se, että uskoessaan Jeesukseen -
he ovat myös Jumalan kansaa.
Katsotaanpa vielä Jeesuksen itsensä Sana Johanneksen evankeliumissa -
liittyen siihen, että Hän on hyvä paimen (Joh. 10:14).
Vähän aiemmin Hän on jo sanonut olevansa ovi.
Joka Hänen kauttaan tulee sisälle, se pelastuu.
Hän on se hyvä paimen. Hän on tullut, että meillä olisi elämä -
ja yltäkylläisyys. Hyvä paimen antaa henkensä lammasten edestä.
Hän viittasi siihen, että tulee maksamaan täyden hinnan, -
ja me voimme saada anteeksi. Sitten hän jatkaa: -
Kun hän puhuu siinä juutalaisille, niin on myös muita lampaita.
Jumalan seurakunta on laajempi kuin mitä he ehkä siinä ajattelevat.
Samoin apostoli Pietari puhuu -
suuressa Jerusalemin kokouksessa, -
apostolien vanhinten seurakunnan kokouksessa, -
jossa tehtiin hyvin ratkaisevia päätöksiä pitkälle -
koko tulevaa kristillistä seurakuntaa koskien.
Tässä on nyt kyse siitä, -
voivatko pakanat pelastua ilman ympärileikkausta -
ja lain alle laittamista. Tämä suuri kokous päätyi siihen, -
että voivat. Heitä ei laiteta Mooseksen lain alle.
Luvussa 15 jakeessa 11 -
Pietari, itse siis luonnollisesti juutalainen, sanoo: -
Myös apostolikokoukselta tulee siis tämä sama selkeä sanoma.
Me pelastumme Herran Jeesuksen armon kautta, -
niin juutalaiset kuin muutkin ihmiset.
Vielä yksi kohta Joh. 14:6, jossa Jeesus sanoo: -
On siis yksi tie Jumalan yhteyteen. Hän on Jeesus Kristus.
Hän on syntiemme sovittaja ja armahtajamme.
Hänessä tulee pelastus.
Sitä me saamme julistaa kaikille ihmisille kaikkialla.
Näin huomaamme, että asia on lopultakin hyvin selkeä.
Samalla haluan sanoa, että meillä on erittäin suuri syy, -
kuten apostoli tässä kirjeessä painottaa ja johon palaamme, -
kunnioittaa Jumalan omaisuuskansaa ja siunata heitä sydämestämme.
Se on itse asiassa meille itsellemmekin suuri siunaus.
1. Mooseksen kirjan luvussa 12 Jumala sanoo Aabrahamille: -
Siis Aabrahamin siemenessä ulottuu siunaus kaikille kansakunnille.
Jumala on antanut meille valtavat lahjat tämän kansan kautta.
Hän on antanut meille juutalaisen kansan kautta Vapahtajan.
Hän on antanut meille Sanansa.
Heidän erityinen kutsumuksensa on, -
että heidän kauttaan Jumala antaa suuren siunauksen.
Ymmärrämme, että saamme tulla Raamatun kielellä -
osalliseksi tuosta jalosta öljypuusta -
ja pelastua armosta uskon kautta juutalaiseen Jeesukseen.
Sen ei missään tapauksessa kuulu tarkoittaa sitä, -
että väheksyisimme sitä alkuperäistä öljypuuta, -
johon saamme tulla oksastetuiksi. Päinvastoin olkaamme kiitollisia.
Kiitämme Jumalaa siitä suuresta lahjasta, -
minkä Hän on heidän kauttaan meille antanut.
Samalla on selkeästi todettava, että pelastus tulee armosta -
uskon kautta Jeesukseen - kaikille.
Se ei riipu siitä kansasta, mistä ihminen on.
Jakeessa 16 apostoli Paavali tähdentää -
yhtä erityisen tärkeää periaatetta.
Miksi se siis on niin tärkeää, että se on uskosta?
Jos se siis olisi niin, -
niin Jeesuksen sovitustyötä ei olisi tarvittu.
Sitten olisi kysymys vain ihmisten onnistumisista.
Tämän apostoli sulkee pois.
Sitten hän kertoo, miten se saadaan.
Tästä huomaat sen, -
että sen tähden se on uskosta, että se olisi armosta.
Tämä Jumalan antama reitti tulee Jeesuksen täytetyn työn tähden.
Se tulee armosta lahjana ja kiinnittyy Jumalan Sanan lupaukseen.
Se tulee lupauksen kautta. Puhutaan lupauksen lapsista.
Jumala antaa lupauksen, ja ihminen uskoo siihen lupaukseen.
Aabrahamista kerrotaan sitten, että hän uskoi Jumalaa, -
Jumalan antamaan lupaukseen. Se luettiin hänelle vanhurskaudeksi.
Nyt Jumala on samalla tavalla lupauksen kautta -
antanut meille nämä valtavat lahjat.
Voit ajatella sitä niin, että jos meidän pitäisi tekojemme kautta -
tarjota itseämme Jumalalle, -
niin viimeisenä päivänä Jumalan edessä katsottaisiin, -
olemmeko todella täysin puhtaat.
Jaakob sanoo: joka on syypää yhdessä kohdin, -
on syypää kaikissa kohdin.
Jokaisen kohdalla todettaisiin, että kyllä hän on syntinen.
Ei ole mitään mahdollisuuksia.
Jeesus sanoo, ettei kukaan tule Isän tykö muuten -
kuin minun kauttani. Kun Jeesuksen kautta tulemme Hänen yhteyteensä, -
niin sitten katsotaan, riittääkö Jeesuksen sovitustyö, -
riittääkö Jeesuksen täytetty työ.
Tämän reitin takeena on Jumalan lupaus.
Hänestä Jumala on luvannut: -
jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu.
Autuaita ovat kaikki, jotka Häneen turvaavat.
Aabraham uskoi Jumalan lupaukseen, ja se luettiin vanhurskaudeksi.
Edelleen on näin. Saamme uskoa näihin Jumalan lupauksiin -
ja tulla osallisiksi siitä. Minkä Jumala on luvannut, sen Hän täyttää.
Ystävä, rukoillaan yhdessä. Kiitetään Jumalaa suuresta lupauksesta.
Pyydetään, että Hän tekee sen sinun ja minun, meidän jokaisen kohdalla.
Kiitos, rakas taivaallinen Isä, tuosta valtavan ihanasta Sanasta.
Kiitos, että Sinun lupaukseesi voi ja saa luottaa.
Rukoilemme nyt hänen kanssaan, joka tahtoo turvautua Sinuun -
ja sanoo: "Tule, Jeesus. Ole minunkin Herrani ja Vapahtajani -
ja minunkin sydämessäni. Armahda ja pelasta minut.
Yhdessä pyydämme: "Tule, Jeesus, hänen sydämeensä. -
Kiitos, että olet jo tullut." Ystävä rakas, -
Jeesuksen nimessä ja veressä saat uskoa, -
että kaikki sinun syntisi on annettu anteeksi.
Kaikkivaltias armollinen hyvä Jumala siunatkoon sinua -
ihan koko elämäsi ajan. Saat olla turvallisin mielin, -
turvautua Jumalan lupaukseen. Hän on rehellinen ja luotettava.
Ole siunattu! Hei!
On suuri etuoikeus, että saamme välittää Jumalan armon sanomaa.
Jos tahdot osallistua tähän välittämiseen, -
voit tehdä sen soittamalla ruudussa näkyvään numeroon -
0600-10177. Näin annat noin 12 euron tuen.
Voit myös laittaa tukesi ruudussa näkyvälle pankkitilille.
Kun laitat mukaan viitenumeron, niin tiedämme, -
että tahdot olla tukemassa Armon kalliolla -ohjelmien lähettämistä.
Myös nettilahjoituksen voi tehdä osoitteessa tv7.fi.
Iso kiitos osallistumisestasi!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare