Tervetuloa Armon kalliolle! Minun nimeni on Petri Välimäki.
Olemme nyt kulkeneet jännittävää matkaa Apostolien tekojen mukana -
jo 25 jakson verran. Tämä on siis jakso 26.
Olemme nähneet, miten Jeesuksen kuoleman, ylösnousemuksen -
ja taivaaseen astumisen jälkeen Jumala vuodatti Pyhän Hengen, -
ja syntyi uuden liiton ajan Jumalan seurakunta.
Apostolit, evankelistat ja muut palvelijat ovat Jumalan voimassa -
palvelleet ja julistaneet evankeliumin sanomaa yhä laajemmalle, -
edellisessä ohjelmassamme jo Eurooppaan asti.
Usein näin on tapahtunut -
hyvin pienimuotoistenkin tilanteiden kautta ja välityksellä -
ja myös rajun vastustuksen edessä. Nuo pienimuotoiset läpimurrot, -
yksittäisille ihmisille kerrottu evankeliumi ovat olleet -
ratkaisevan tärkeitä ja lopulta johtaneet siihen, -
että kyse on laajimmalle maailmassa milloinkaan viedystä sanomasta.
Siis tänne Eurooppaankin sadoille miljoonille.
Näemme, miten yhden ihmisen kääntymisestä tapahtui tuo läpimurto.
Toisinaan näissä tilanteissa myös eri valtakunnat tulivat -
hyvin voimallisesti näkyviin. Kun murrostilanteissa mennään -
uusia alueita valloittamaan, -
ja ihmiset löytävät armon, siinä tapahtuu jotain, -
joka ylittää meidän maallisten silmiemme näkökyvyn.
Siinä Jumalan valtakunta on konkreettisesti läsnä.
Kun ihminen vastaanottaa Jeesuksen, hän uudestisyntyy Jumalan lapseksi, -
Jumalan valtakunnan kansalaiseksi, mikä on tärkeää ikuisuuteen asti.
Itsekin olen joskus palvelutyössä nähnyt, -
miten se toisinaan voi ilmetä hyvin konkreettisesti.
Tulee tunne, että Jumala on puuttunut tilanteeseen -
jollakin meitä hämmästyttävällä tavalla.
Apostolien tekojen 16. luvussa on yksi hämmentävä kohtaaminen.
Luemme siitä jakeet 16-18.
Tuohon aikaan ennustaminen oli ilmeisen suosittua -
kreikkalaisessa ja roomalaisessa kulttuurissa.
Kuitenkaan voima siihen ei tullut Jumalalta.
Tosiasiassa tämä orjatyttö oli kauheassa siteessä, -
josta Paavali hänet Jeesuksen Kristuksen nimessä nyt vapautti.
Vaikka tytön sanat olivat oikeat, -
niin joku siinä sävyssä ja tavassa oli sellaista, -
että Paavali tunnisti ja tiesi, -
ettei kyse ole Jumalan vahvistuksesta, vaan jostain muusta.
Jos isännät olisivat todella välittäneet tytöstä itsestään, -
heidän olisi pitänyt suuresti iloita hänen vapautuksestaan.
Heitä ei kuitenkaan näyttänyt kiinnostavan se, vaan raha.
Luemme vielä eteenpäin tuosta kohdasta.
Heitä ei siis kiinnostanut se, että tyttö oli nyt vapautettu, -
ja tyttö sai olla vapaa siteestä.
Heitä kiinnosti se, että heiltä oli mennyt tulolähde.
Eikä se jäänyt edes tuohon.
Sen jälkeen he yllyttivät kansan ja päällikötkin -
ja panivat lopulta Paavalin ja Silaksen vankilaan - jalkapuuhun.
Sitä ennen he olivat tehneet heille rajua väkivaltaa.
Miten suurta onkaan ihmisten ahneus!
Miten usein nykyisinkin on tilanne se, -
että taloudellisen edun ollessa mukana -
se tuntuu sivuuttavan kaikki muut arvot.
Niin oli näilläkin ihmisillä. Tytön vapautuminen ei vaikuttanut mitään.
Tulon menetys sen sijaan oli suuri uhka.
Sen tähden nämä toimet olivat tavattoman ankaria.
Miten suuri on ihmisten ahneus, pahuus ja väkivaltaisuus!
Jumalaa ei kuitenkaan voi pysäyttää.
Hän on nimittäin Kaikkivaltias.
Lopulta Hänen edessään jokaisen polven on taivuttava.
Kun Hän siis suojelee ja varjelee lapsiaan ja palvelijoitaan, -
ei kukaan voi estää Jumalan hyvän tahdon toteutumista.
Luemme jakeesta 25 jakeeseen 26: -
[siis vankilassa jalkapuussa]
Mikä ihana tilanne!
Kuinka suuri on sellainen armo, -
että ihminen pystyy nousemaan olosuhteittensa yläpuolelle!
Ensin heille oli tehty väkivaltaa. Heitä oli pahoinpidelty.
Sitten heidät oli pistetty vankilaan, -
ja he olivat siellä jalkapuussa vartijan vartioimana.
Mitä he siitä huolimatta tekivät? He ylistivät Jumalaa!
He rukoilivat. Ihminen pystyy kiinnittämään katseensa Jumalaan -
olosuhteitten sijaan.
He vaikuttivat olevan hyvin iloisina siellä.
Kuinka suuri todistus se voi olla muillekin, -
esim. vankitovereille tässä tilanteessa.
Seurauksessa myöskin näkyy, -
että kaikki oli todella oikeasti Jumalan kädellä.
Nyt tapahtui siis jotain niin hurjaa, -
että kaikkien kahleet irtautuivat.
Oikeastaan tässä luvussa on nyt jo tapahtunut -
eri tavoin kahleitten aukeamista, ihmisten kahleista vapautumista.
Ensin näimme henkivaltojen sitoman tytön vapautumisen kahleistaan.
Nyt näemme Paavalin ja Silaan vapautumisen -
hyvin konkreettisista kahleista, jalkapuusta.
Ymmärrämme, että Jumalalla ei ole sellaisia kahleita edessään, -
mitä Hän ei pystyisi vapauttamaan, missä Hän ei voisi meitä auttaa.
Tämä on itse asiassa hyvin keskeistä Jeesuksen palvelustyössä.
Aloittaessaan palvelustyönsä Jeesus sanoi näin: -
Nyt tämä Vapahtaja voimassaan jälleen kerran näytti, -
että Hän todella pystyy tekemään sen, mistä Hän kertoo.
Tämä vartija pelästyi tavattomasti.
Tuohon aikaan vartijat näet olivat -
vahvasti myös vastuussa siitä, -
että heiltä eivät nämä vangit mihinkään voi karkuun lähteä.
Jos vangit olisivat lähteneet karkuun, -
niin vartijaa saattoi odottaa hyvin raju rangaistus, -
joskus jopa kuolemanrangaistus.
Ne olivat siihen aikaan todella rankkoja.
Niinpä vartija pelästyi jopa niin paljon, -
että hän meinasi tehdä itselleen pahaa -
ja otti miekan sitä varten jo käteensä.
Nyt apostoli pysäyttää hänet, -
pysäyttää tämän surullisen ja kurjan tapahtumassa olevan prosessin.
Luemme suoraan täältä Jumalan Sanasta: -
No, tämä sai vartijan pysähtymään ja ymmärtämään, -
että nyt on kyse joistakin vielä suuremmista asioista, -
kuin mitä hän on osannut ajatella. Sitten kerrotaan: -
Nyt hän esittääkin tämän kaikkein tärkeimmän kysymyksen: -
"Mitä minun pitää tekemän, että minä pelastuisin?"
Luultavasti vartija oli nähnyt, -
millaisesta tilanteesta Paavali ja Silas oli vankilaan tuotu.
Jo siellä oli Jumalan voima ilmennyt.
Oli nähty, miten he julistivat evankeliumia.
Nyt tässä kohtaa vartijalle valkenee, -
että sehän onkin totta. Nämä ovat todella Jumalan lähettämiä miehiä!
Silloin hän ymmärtää myös, että hän haluaa sen suurimman -
ja tärkeimmän aarteen myös itselleen.
"Miten minun pitää pelastuman?"
Jumalalla on kovin monia reittejä avata ihmisen sydän -
tälle kaikkein tärkeimmälle asialle.
Viime luvussa näimme, miten se tapahtui Lyydialle joen rannalla, -
kun apostoli Paavali ja matkakumppani Silas tulivat sinne, -
samoin Luukas ja Timoteus ja julistivat siellä evankeliumia -
pienelle joukolle. Tässä näemme, -
että tämä vartija on niin tärkeä Jumalalle, -
että Hän valmistaa erityistilanteen avaamaan hänen sydämensä -
vastaanottavaiseksi Jumalan armon Sanalle.
Kun hän sitten kysyy, miten voi pelastua, -
niin silloin vastaus on kyllä hyvin selvä.
"Niin he sanoivat: 'Usko Herraan Jeesukseen, niin sinä pelastut, -
niin myös sinun perhekuntasi'."
Ystäväni, se on siinä. Se on kaikkein selkein ja luonnollisin.
Siten me pelastumme. Usko Herraan Jeesukseen, -
niin sinä pelastut, niin myös sinun perhekuntasi.
"Ja he puhuivat Jumalan sanaa hänelle ynnä kaikille, -
jotka hänen kodissansa olivat."
Nyt siinä tilanteessa he kertoivat tarkemminkin.
Tuo valtava ydinsanomahan on meille se, -
että Jumala rakkaudessaan antoi oman Poikansa.
Jeesus Kristus tuli ihmiseksi. Hän ristillä omalla verellään -
sovitti kaikki syntimme. Kuka ikinä maailmassa Jeesukseen turvaa, -
vastaanottaa Hänet Vapahtajaksi ja Herraksi, -
niin Häneen uskovana saa ikuisen elämän, synnit anteeksi, -
pelastuu, tulee täysin hyväksytyksi Jumalan edessä.
Hänessä on lupaus: jokainen Herran nimeä avuksi huutava pelastuu.
Hän voi täysin pelastaa ne, jotka Hänen kauttaan Jumalan luo tulevat,
koska Hän aina elää rukoillakseen heidän puolestansa.
Niin yksinkertaista ja selkeää se on.
Usko Herraan Jeesukseen, niin sinä pelastut.
Sitten tässä kävi näin.
"Ja hän vei heidät ylös asuntoonsa, laittoi heille aterian..."
Kerrotaan, että "hänet ja kaikki hänen omaisensa kastettiin kohta".
"...hän ja koko hänen perheensä oli tullut Jumalaan uskovaksi."
Näin kävi tälle vanginvartijalle.
Sen jälkeen tässä oli vielä erityisiä kohtia, mistä ilmenee, -
että heidän yhteytensä täällä piteni vielä.
Paavalilla, Silaalla ja palvelijoilla ei ollut siinä mitään hätää.
He olivat koko ajan Jumalan kädellä.
Ystävä, tänäänkin Jumala on edelleen Kaikkivaltias.
Edelleen Hän on äärettömän hyvä rakastava Jumala, -
joka tahtoo pelastaa. Jokainen Jeesukseen uskova todella pelastuu.
Tahdon sinulle sanoa nyt: "Usko Herraan Jeesukseen, niin pelastut, -
niin myös sinun perhekuntasi." Roh- kaisen sinua rukoilemaan yhdessä, -
että Jeesus todella antaa myös kaikki sinun syntisi anteeksi.
Hän tulee elämääsi ja sydämeesi Vapahtajanasi ja Herranasi -
ja uskon alkajana ja täyttäjänä. Jos oma usko tuntuu heikolta, -
niin pyydetään sitäkin Jeesukselta. Yhdy tähän. Rukoillaan yhdessä.
Kiitos, rakas taivaallinen Isä, että saamme kantaa tähän -
jokaisen nyt rukoilevan lähimmäisen.
Hänetkin, joka hiljaa mielessään Sinua pyytää.
Jeesus, tule jokaisen sydämeen. Anna iankaikkinen elämä.
Anna Jumalalta tuleva elävä usko.
Anna hänen elämäänsä askeleet, -
niin että Jumalan hyvä tahto monin tavoin vahvistuu.
Jeesus, pyydän Sinua siunaamaan tätä ystävää runsaasti.
Kiitos, että saan julistaa Jeesuksen nimessä ja veressä -
kaikki sinun syntisi anteeksi annetuiksi.
Sulasta armosta saat sen vastaanottaa. Kiität vaan Jeesusta.
"Ottakaa Pyhä Henki. Joiden synnit te anteeksi annatte, -
niille ne ovat anteeksi annetut." Tuon Jeesuksen sanan perusteella -
saat sen sulasta armosta vastaanottaa. Aamen.
Ole siunattu! Nähdään taas Armon kalliolla! Hei!
On suuri lahja, että saamme välittää Jumalan armoa.
Meidät kaikki on kutsuttu siihen.
Kun sinä haluat osallistua, -
voit tukea Armon kalliolla -ohjelmien lähettämistä.
Soittamalla numeroon 0600 10177 -
annat noin 12 euron tuen.
Voit myös laittaa tukesi pankkitilille, -
jonka tilinumeron näet ruudulla.
Kun laitat siihen viitteen, niin tiedämme, -
että haluat tukea Armon kalliolla -ohjelmien lähettämistä. Kiitos!
Kiitos lahjastasi!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare