Tervetuloa Armon kalliolle!
Olemme käsittelemässä Apostolien tekoja, jota voidaan pitää -
kristillisen lähetyshistorian ensimmäisenä suurena teoksena, -
ja joka kertoo kristillisen seurakunnan synnystä -
heti Jeesuksen ristinkuoleman ja ylösnousemuksen jälkeen.
Siitä eteenpäin sen vaikutukset jatkuvat aina tähän päivään asti.
Itse asiassa se jatkuu tässäkin hetkessä -
juuri tuo lähetyshistoria, joka silloin alkoi -
Jeesuksen lähetyskäskyn ja valtuutuksen mukaisesti.
Otamme alkuun kohdan Apostolien tekojen 1. luvusta.
Olemme nyt jo yhdeksännessä jaksossa.
Näet halutessasi muut jaksot TV7 arkistosta.
Laita hakusanaksi: "Armon kalliolla" -
ja voit nähdä jaksot alusta alkaen.
Tällä kertaa olemme ohjelmasarjan yhdeksännessä jaksossa.
Otan kuitenkin yhden kohdan ihan ensimmäisestä luvusta, -
joka jäsentää koko Apostolien tekoja.
Täällä ylösnoussut Jeesus ennen taivaaseenastumistaan sanoo näin: -
Tässä on oikeastaan mainittu neljä osaa.
Ensimmäisenä: ”Te saatte voiman.”
Toisena kohtana: ”Te tulette olemaan minun todistajani.”
Tämä jakaantuu: Jerusalemissa, Juudeassa ja Samariassa -
ja viimeisenä kohtana ― aina maan ääriin saakka.
Tämä on kohta, joka jatkuu aina tähän päivään asti.
Tutustuessamme, ja välillä aika yksityiskohtaisen tarkastikin, -
tutkiessamme Apostolien tekoja -
olemme seuranneet vaiheita näihin ensimmäisiin kohtiin liittyen.
Eli sitä miten Pyhä Henki vuodatettiin, voima tuli -
ja miten Hänen voimansa on ilmennyt sekä miten seurakunta syntyi, -
miten apostolit ovat todistaneet voimallisesti Jerusalemissa, -
Juudeassa ja osittain myös miten Samariassa.
Nyt seuraa kokonaisuus, joka jatkuu kirjan loppuun asti.
Siinä tapahtuu lukuisia, erityisiä ja voimallisia murroskohtia, -
joiden kautta evankeliumin sanoman julistaminen ikään kuin -
murtautuu siitä mistä oli lähdetty liikkeelle.
Murtautuu paljon laajemmalle, ensin koko Israelin alueelle, -
sitten yli Israelin rajojen ja lopulta maan ääriin saakka.
Nyt lähdemme katsomaan tätä tapahtumaa.
Siihen liittyy monia erityisiä murroskohtia, -
joita ilman tämä ei olisi voinut tapahtua.
Jokainen niistä opettaa meille -
hyvin mielenkiintoisia ja tärkeitä asioita.
Yksi näiden kohtien opetus on se, että monet asiat elämässämme, -
jotka ovat vaikeita ja tuntuvat raskailta, -
ovat meille sillä hetkellä vaikeita ymmärtää.
Raamattu sanoo, ettei kärsimys tai koetus -
sillä hetkellä näytä olevan hyväksi, -
vaan vasta jälkeenpäin se antaa vanhurskauden rauhan hedelmän.
Myös lähetyshistoriassa näkyy, -
että aika usein tällaiset murroskohdat ovat sisältäneet -
hyvin vaikeita asioita ja tilanteita.
Näiden tilanteiden hyvin tärkeä tehtävä on se, -
että ilman niitä emme astuisi eteenpäin.
Jos kaikki menisi totutulla, mukavalla tavalla, ilman ongelmia -
niin me usein pitäisimme kiinni siitä totutusta tavasta.
Näyttää siltä, kun katsoo Jumalan sanan ilmoitusta, -
ja katsoo mitä apostolit ja alkuseurakunta kokivat, -
niin hyvin usein Hän salli tulla niitä vaikeita asioita.
Välillä niin vaikeita, ettei niistä päästy omin voimin eteenpäin.
Sitten tapahtui jotain, mikä muutti koko tilanteen -
ja sitten lähdettiin elämään sitä uutta tilannetta eteenpäin.
Kun asiaa katsotaan pidemmällä tähtäimellä, -
huomataan, että se mikä aluksi näytti vaikealta ja hankalalta -
osoittautui suureksi Jumalan siunaukseksi.
Luulen, että tällä tavalla on usein meidän elämässämmekin.
Katsotaanpa yhtä alkuseurakunnan murroskohtaa -
Apostolien tekojen 6. luvusta.
Täällä kerrotaan näin: -
Tilanne siis vaikutti aluksi hankalalta.
Jerusalemin seurakunnassa oli kaksi ryhmää: -
Oli juutalaiskristittyjä, jotka puhuivat usein arameaa, -
ja oli kreikkaa puhuvia, ns. hellenistejä.
He olivat lähtöisin mm. Egyptistä, Syyriasta ja Vähästä-Aasiasta.
Hekin saattoivat olla syntyperäisiä juutalaisia, -
mutta olivat välillä asuneet muualla ja sitten palanneet.
Joskus saattoi olla, että siinä oli välillä ollut pitkäkin aika, -
jopa joitakin sukupolvia.
Nyt nämä palanneet juutalaiset puhuivat eri kieltä.
Kieli saattoi olla yksi syy siihen, että heillä oli usein vaikeampaa, -
etenkin heidän leskillään oli kovin vaikeaa, -
koska heillä ei ollut elatusta.
Olemme nähneet Apostolien teoissa erään tärkeän tunnuspiirteen, -
että heikoilla olevista ihmisistä haluttiin pitää huolta.
Niin haluttiin myös näistä leskistä pitää huolta.
Tässä tilanteessa syntyi kuitenkin voimakas kokemus siitä, -
että heitä syrjäytettiin jokapäiväisessä avunannossa.
Tuo asia nostettiin vahvasti esiin.
Hienoa johtajuutta osoittaa, -
että apostolit tarttuivat asiaan vakavasti.
Siis he eivät pyrkineet hyssyttelemään, olemaan hiljaa, -
ikään kuin peittelemään ja piilottelemaan sitä asiaa.
Asia oli hankala, mutta he kohtasivat sen, tarttuivat siihen.
Itse asiassa he kutsuivat kaikki opetuslapset käsittelemään asiaa.
He ottivat asian tärkeänä, koko seurakunnan asiana, -
tutkia yhdessä, kaikkien yhteisenä asiana.
Tutkia, käsitellä ja katsoa, mitä voidaan tehdä.
Sitten he nostivat siinä esiin toisen tärkeän näkökulman.
Se toinen tärkeä näkökulma liittyi heidän omaan palveluunsa.
He sanoivat, että ei ole soveliasta, -
että me laiminlyömme Jumalan sanan toimittaaksemme pöytäpalvelusta.
Eli jätämme Jumalan sanan palvelun ja rukouksen, -
ja sen mikä on meidän tehtävämme ja lähdemme tätä ongelmaa hoitamaan.
Siinä lähdetään hoitamaan toista ongelmaa -
ja Jumalan meille antama tehtävä sivuutetaan.
Tällainen ei voi olla se ratkaisu!
Toisella näkökulmalla ei sivuutettu toista.
Tällä tavalla toimitaan hyvässä kriisijohtamisessa, -
eli eri näkökulmat otetaan todesta ja kohdataan.
Sitten kun näin oli tehty, tuli selkeä ehdotus -
miten tässä tilanteessa oli viisasta toimia: -
"Valitkaa keskuudestanne seitsemän miestä, -
joista on hyvä todistus ja jotka ovat Henkeä ja viisautta täynnä, -
niin me asetamme heidät tähän toimeen."
Näin sitten myös tapahtui ja apostolit panivat kätensä -
heidän päällensä ja siunasivat heidät tähän tehtävään.
Alkukielessä tässä kohtaa puhutaan diakoniasta.
Tällainen käytännön rakkauden palvelu ja huolehtiminen -
oli alkanut jo aiemmin, mutta nyt se sai selkeästi diakonian nimen.
Sitä ei todellakaan pidetty millään tavalla vähäarvoisena tehtävänä.
Päinvastoin näistä palvelijoista piti olla hyvä todistus -
ja heidän piti olla Henkeä ja viisautta täynnä.
Joskus voitaisiin ajatella, ymmärtää, että on tärkeää, -
että joku, joka puhuu evankeliumia, tai julistaa ja palvelee -
on Pyhällä Hengellä täytetty ja Jumala antaa hänelle eläviä sanoja.
Tässä näemme, että sitä pidettiin ihan erityisellä tavalla tärkeänä niillä, -
jotka palvelivat käytännössä, jotka tekivät pöytäpalvelusta.
Jotka antoivat ruokaa niille, joilla ei ollut syötävää.
Ja jotka halusivat huolehtia heistä, jotka jäivät kaikkien syrjimäksi -
ja jo kielitaidonkin vuoksi huomioimatta.
Heitä haluttiin huolehti ja sen lisäksi haluttiin, että huolehtijat ovat -
osaavia ja tekevät Pyhän Hengen johtamana palvelutyönsä.
Tässä näkyy hyvin vahvasti se miten Jumalan sanassa -
rakkaus ja sanoma kuuluvat koko ajan yhteen.
Jos irrotamme tuon sanoman rakkaudesta, -
jos julistuksemme muuttuu ulkokohtaiseksi, opilliseksi, -
hiukan teoreettiseksi vänkäämiseksi, -
niin se ei anna hyvää todistusta Jumalan seurakunnassa.
Sana ilman rakkautta, vaikka se puhuisi rakkaudesta, -
mutta jos sitä ei voi todentaa mistään, niin se ei tunnu todelta.
Ei rakkauskaan ilman Sanaa välitä ihmiselle sitä, -
miten hän voi tulla siitä osalliseksi. Tarvitaan sekä Sana että rakkaus.
Kun ihminen asettuu vaikeassa tilanteessa olevan vierelle -
auttamaan ja tukemaan heitä, -
niin siinä tarvitaan aidosti Jumalan Pyhää Henkeä, -
joka on armon ja rakkauden henki.
Hengen hedelmistä ensimmäisenä mainitaan rakkaus.
Siinä tarvitaan välittämistä näistä ihmisistä -
ja tarvitaan Jumalan antamaa rakkautta ja käytännön palvelua.
Tällä tavoin Jumalan seurakunnassa, Apostolien teoissa, -
haluttiin, että näiden asioiden välillä on tasapaino.
Tehdään selkeä työnjako, kuka hoitaa mitäkin tehtäviä, -
sen kutsun mukaan, mikä Jumalalla on näille ihmisille.
Sitten tehtävä haluttiin tehdä niin, -
että se tapahtui Pyhän Hengen johdossa.
Ei ole voimallisempaa todistusta kuin se, että seurakunta -
palvelee, rakastaa ja julistaa ihanaa armon sanomaa -
Pyhän Hengen johdatuksessa ja Jumalan vahvistamana.
Luemme vielä mitä seurasi tällaisesta työjärjestyksestä: -
Sitten mainitaan yksi näistä palvelijoista, jotka oli siunattu.
Hänestä sanotaan vielä: -
Näemme, etteivät ihmeteot liittyneet pelkästään julistajiin.
Stefanus oli juuri siunattu diakoniatyöhön, -
ja armo ja voima yhdistyi!
Rukoillaan mekin, ystävä rakas, nyt tässä.
Rukoillaan, että meidän sydämissämme yhdistyy -
Jumalan armo, Jumalan rakkaus ja että Jumalan voima saa tulla siihen.
Rukoillaan yhdessä: -
Kiitos rakas taivaallinen Isä, että me saamme tätä Sinulta pyytää.
Anna Jumala Pyhä Henkesi. Täytä Pyhällä Hengellä.
Täytä armon ja rakkauden hengellä.
Herra, varusta meidät palvelemaan rakkaudessa.
Pyydetään tätä jokaiselle joka tätä nyt rukoilee ja meille kaikille.
Kiitos Jeesus, että saamme tuoda rakkaudettomuutemme Sinulle -
ja pyytää, että Jeesus, ristisi veren tähden, anna se anteeksi.
Anna anteeksi kaikki meidän kovuus ja välinpitämättömyys.
Vaikuta meissä, Jumalan Hengen vaikuttamana, -
aitoa rakkautta, että tuo lähimmäinen todella merkitsee.
Näitä me anomme Jeesuksen Kristuksen nimeen.
Tahdon vielä sanoa sinulle ystävä, joka tahdoit pyytää -
itsekkyyttä, kovuutta tai mitä ikinä syntiä anteeksi Jumalalta: -
Jeesuksen nimessä ja veressä saat todella uskoa:
Kaikki sinun syntisi on annettu anteeksi.
Jumalan täysi armo, Jumalan rakkaus ja voima, -
ja Pyhän Hengen johdatus, olkoon sinun elämässäsi, -
sinun kanssasi, joka päivä ja joka hetki!
Ole siunattu! Aamen.
On iso ja arvokas asia, että meille on annettu tehtäväksi -
välittää Jumalan armon sanomaa.
Meidät kaikki on kutsuttu osallistumaan tähän palveluun.
Yksi mahdollinen osallistumistapa on, -
että tuet tämän ohjelman lähettämistä.
Sen voit tehdä esimerkiksi soittamalla -
numeroon 0600-10177, -
jolloin tuet Armon kalliolla -ohjelmien lähettämistä 12 eurolla.
Voit myös laittaa tukesi ruudulla näkyvälle pankkitilille.
Laita mukaan myös viite, niin tuki tulee oikeaan tarkoitukseen.
Kiitos osallistumisestasi!
Tekstitys: Sinikka Martikkala