Tervetuloa Armon kalliolle! Minun nimeni on Petri Välimäki.
Käsittelemme nyt kaikkia neljää evankeliumia.
Tutkimme yhdessä rinnakkain niiden valtavaa sanomaa -
Jumalan valtakunnasta, Jumalan armosta, -
Jumalan ihmiseksi tulosta Pojassaan Jeesuksessa.
Sitä, miten rikkaasti Hän opetti meitä Isän tuntemisessa -
ja Jumalan hyvän tahdon tuntemisessa -
ja ennen kaikkea Hänen rakkautensa tuntemisessa.
Tänään käsittelemme kohtaa, joka on kaikissa 4 evankeliumissa -
eli poikkeuksellisen laajasti kuvattua asiaa.
Tämä kohta on se, missä Jeesus antaa tuhansille leipää ja kalaa.
Tähteeksikin jää ylen runsaasti, -
vaikka vain muutamia leipiä ja kaloja on tarjolla.
Kaikki tulevat ravituiksi. On hyvin mielenkiintoista, -
että tämä ihme on todella kerrottu kaikissa evankeliumeissa.
Siitä myös nousee kysymys, miksi juuri se on niin erityinen -
ja mikä on siihen liittyvä sanoma pohjimmiltaan?
Mitä se kertoo meille? Mitä meidän olisi hyvä siitä huomata?
Varmastikin sellaista on paljon, -
mutta tässä tilanteessa otamme joitakin sellaisia näkökulmia.
Tausta tälle tilanteelle on myöskin hyvin koskettava.
Markuksen evankeliumin 6. luku kertoo, -
miten Jeesus kulki kylästä kylään ja opetti.
Hän oli siis keskellä -
tuollaista aktiivista, vaativaa tehtävää ja palvelua.
Sitten hän kertoo, miten Hän lähetti 12 opetuslastansa.
Hän lähetti opetuslapset kaksittain matkaan, -
ja he lähtivät ja julistivat, että kaikkien tuli kääntyä.
Samoin he karkottivat pahoja henkiä ja voitelivat öljyllä sairaita -
ja paransivat heidät. Markuksen evankeliumin 6. luku kertoo tästä.
Tällaisen hyvin toiminnallisen tilanteen keskelle -
tulee sitten traaginen uutinen.
Todella traaginen uutinen.
Herodes oli mestauttanut Johannes Kastajan, Jeesuksen serkun.
Valtava pysähdys. Matteus kertoo:
Matteus 14:13.
Markuksen evankeliumi kuvaa, -
että apostolit hetken kuluttua kokoontuivat kaikki Jeesuksen luo.
Apostolit olivat varmasti kiinnostuneita siitä, -
mitä he olivat kokeneet palvelles- saan Jeesuksen antamaa tehtävää.
He alkoivat myös kertoa siitä, miten olivat toimineet tehtävässä.
Tässä tilanteessa Jeesus kuitenkin katsoi, että nyt on aika levähtää.
Ja varmasti oli aika vähän hiljaisuudellekin.
Ensin siis kerrottiin, miten Jeesus itse halusi mennä yksinäisyyteen.
Nyt, kun opetuslapset tulivat Hänen luokseen, -
niin Hän toivoi, että he kaikki voivat mennä yksinäisyyteen.
Voimme nähdä, miten kovissa paineissa he olivat.
Sekä Vapahtaja että apostolit olivat todella kaikki levon tarpeessa.
Pitkään he eivät kuitenkaan saaneet levätä.
Hetken kuluttua kerrotaan, miten heidän lähtönsä huomattiin.
Markuksen evankeliumi 6:33.
Luukas vielä mainitsee erikseen, että he olivat menneet sinne -
nimenomaan saadakseen olla siellä kaikessa rauhassa.
Kun tutkimme yhdessä evankeliumeja, -
niin tilanne piirtyy meille aika koskettavana ja tavattoman vahvana.
Jeesus itse on melkoisessa paineessa inhimillisesti ajatellen.
Koko tilanne on sellainen, että he etsivät todella rauhaa.
Jeesus etsii rauhaa ja yksinäisyyttä, mutta se ei nyt onnistu.
Väkijoukko tulee sankoin joukoin ja löytää heidät.
Suorastaan juoksujalkaa väen kuvataan tulevan heidän luokseen.
Tässä tilanteessa Jeesuksen reaktio on kyllä varsin puhutteleva.
Markus 6:34.
Kun Jeesus sitten alkaa palvella heitä ja opettaa heitä, -
niin Hän todella alkaa tehdä niin. Hän alkaa palvella näitä ihmisiä, -
jotka isoin joukoin sinne tulevat. Kerrotaan, -
että Hän palvelee heitä pitkään.
Niin pitkään, että tulee jo kysymys, -
mistä ihmiset saavat ruokaa. Mistä he ylipäänsä saavat sitä?
Jeesuksella ja apostoleilla oli ruoka vähissä, -
mutta myös yli 5 000 ihmisellä.
Kaikkiaan löytyi vain 5 leipää ja 2 kalaa. Se on aika vähän.
Siinä tilanteessa Jeesus käskee:
Ja sitten kerrotaan:
Näin kuvaa Markuksen evankeliumin 6. luku, jakeet 38-43.
Tämä valtava Jumalan ihme tapahtui siis tilanteessa, -
jossa he itse asiassa olivat etsineet ja kipeästi tarvitsivat lepoa.
Edelleenkin on usein niin, -
että vaikka omat voimavaramme tuntuvat perin vähäisiltä, -
silti Jumala voi ja Jumala välittää.
Näemme jälleen Jeesuksen hyvän paimenen sydämen.
Hän katsoo eksyksissä olevan kansan puoleen.
Hän on edelleen se tosi hyvä paimen tuossakin tilanteessa.
On hyvä meidän nähdä...
Me koemme inhimillisesti usein monenlaisia tunnetiloja.
Kun etsimme Jumalan siunauksia esim. palvelutehtäväämme, -
niin voi tulla semmoinen olo, -
että meidän on viritettävä itsemme erityiseen vireeseen.
Mielialamme ja tilanteen tulisi olla todella hengellinen.
Ajattelemme, että jos olemme oikein vireitä, -
niin sitten Jumala voi siinä tilanteessa toimia.
Tämä ei nyt kuitenkaan näytä menevän sen kaavan mukaan.
Näyttää siltä, että he päinvastoin kokivat hyvinkin -
tämmöistä suurta väsymystä, -
ja Jumala toimi siinä aivan poikkeuksellisen väkevästi.
Katsotaan vielä hetki samantyyppistä kokemusta.
Paavalin 1. kirje korinttolaisille, 2. luvusta, jossa Paavali kuvaa:
Apostoli kuvaa, että tämä tilanne on nimenomaan -
Hengen ja voiman osoittamista. Tässä ne siis tulevat osoitetuiksi.
Mutta mikä on tuo apostolin oma tunnekokemus?
Sanoiko hän olevansa täynnä virtaa ja voimantunnetta?
Ei. Hän oli "heikkouden vallassa, pelossa ja suuressa vavistuksessa".
Kun Pyhän Hengen voima tulee ja vaikuttaa, -
ei Hän eikä Jumala ole riippuvainen meidän tunnetilastamme.
Voi, monet kerrat on minuakin lohduttanut, -
kun usein väsyneenä ja uupuneena on saanut palvella eri tilanteissa, -
eikä ole oman voimansa varassa. Ei tarvitse hehkuttaa, aikaansaada.
Minun ei tarvitse psyykata ketään, vaan tuntematta mitään muuta -
kuin Jeesuksen Kristuksen ja Hänet ristiinnaulittuna, sanoo apostoli.
Siinä Jumala on ja Jumala pystyy tekemään ihan kaikki.
Se on kaikki armoa, lahjaa, Jumalan tekoa.
Hän tekee sen eikä meidän heikkoutemme ole este.
Apostoli Paavali sanoo jopa näin:
Ja Jumala sanoo Paavalille:
Rakas ystävä, sinun heikkoutesi ei estä Jumalaa siunaamasta.
Jumala siunaa meidän heikkojen, vajavaisten kautta.
No, tässä tilanteessa Vapahtaja itse oli kyllä synnitön -
ja todella Jumala itse myöskin, -
vaikka inhimillisesti Sanan mukaan -
koki kyllä myös väsymystä ja syvää levontarvetta.
Tähän tilanteeseen tuli myös aivan erityinen Jumalan opetus.
Johanneksen evankeliumi kuvaa saman tapahtuman ensin.
Sitten Jeesus alkaa opettaa, mistä on kysymys.
Siellä kerrotaan, miten ihmiset taas kerran tulevat Jeesuksen luo.
Nyt Jeesus suuntaa heidän katseensa johonkin vielä tärkeämpään -
kuin mistä Hän oli sitä ennen puhunut.
Itse asiassa samaan kuin äsken luettu Paavalikin. Hän sanoo näin:
Maallinen leipä ei ole sittenkään se tärkein -
eikä siihen liittyvät ihmeetkään.
Tärkein on se leipä, joka pysyy hamaan iankaikkiseen elämään asti.
Sitten Jeesus jatkaa. Otan joitakin kohtia:
Me saamme armosta lahjaksi Jeesuksen täytetyn työn tähden -
tulla osalliseksi iankaikkisesta elämästä.
"Sitä, joka minun tyköni tulee, minä en heitä ulos."
Ja "...kaikista niistä [...] en kadota yhtäkään", sanoo Vapahtaja.
Sitten Hän sanoo:
Sitten jakeesta 54:
Tämä oli niin kova Sana, että osa Hänen seuraajistaan lähti pois:
"Joka syö Hänen lihansa ja juo Hänen verensä, -
sillä on iankaikkinen elämä." Jeesus sanoo:
Miten mahdottoman rikkaitten aar- teitten kanssa olemme tekemisissä!
Paavali sanoo, että pois se, että hän muuta julistaa -
kuin Jeesusta Kristusta ja Häntä ristiinnaulittuna.
Jeesus: Joka syö Hänen lihansa ja juo Hänen verensä, -
sillä on iankaikkinen elämä. Hänen ristinuhrinsa kautta, -
rakas ystävä, se on täytetty. Hän on syntiemme sovitus, -
eikä ainoastaan meidän, vaan myös koko maailman syntien.
Kuka ikinä Jeesukseen ja Hänen sovitustyöhönsä turvaa, -
hän saa kaikki syntinsä anteeksi, koska se on täytetty.
Liitän tämän myös Hänen antamaansa valtavaan ehtoollissakramenttiin.
Paavali sanoo, että eikö tämä malja ole osallisuus Kristuksen vereen?
Eikö tämä taittamamme leipä ole osallisuus Kristuksen ruumiiseen?
Kyllä on. Minusta on ihan valtava aarre joka kerta -
polvistua Herran armopöytään ja vain ottaa vastaan -
Jeesuksen ihanat sanat: "Joka syö minun lihani -
ja juo minun vereni, sillä on iankaikkinen elämä, -
se pysyy minussa ja minä hänessä."
Suosittelen sinullekin. Käy mieluummin usein kuin harvoin.
Pidä lyhyet tilivälit. Joka kerta Hän on siellä sinua armahtamassa, -
siunaamassa, antamassa itsensä. Lähtiessä Hän sanoo, että kuten -
Hän elää Isän kautta, niin se, joka Häntä syö, elää Hänen kauttaan.
Lähdemme Pyhän Hengen voimassa: syntini on annettu anteeksi.
Olen armahdettu, rakastettu. Ei ole Herra hylännyt eikä ikinä hylkää.
Melkoinen sanoma tässä, kun Hän antaa meille itsensä.
Hän antaa meille todella taivaasta tulevaa leipää.
Kiitos, Jeesus, että saamme yhdessä rukoilla Sinua, rakasta Vapahtajaa!
Sinä olet myös uskon alkaja ja täyttäjä.
Anna jokaisen katsojan sydämeen taivaasta usko Pyhässä Hengessä, -
että saamme oikein sydämestämme kiittää Sinua, Jeesus!
Sinä, joka siellä nyt kiität, Jeesuksen nimessä ja veressä -
syntisi on annettu anteeksi. Ole armahdettu, rakastettu, siunattu.
Aamen. Tavataan taas Armon kalliolla.
On todella suuriarvoista, että meille Jumalan seurakunnalle -
on annettu tehtäväksi välittää Hänen kallista, rikasta armoaan.
Yksi tapa välittää sitä on tämä Armon kalliolla -ohjelma.
Jos tahdot olla tukemassa sitä, että saamme tulevaisuudessakin -
mahdollisimman monille kertoa näin Jumalan armosta, -
niin voit osallistua siihen soittamalla numeroon 0600 10177.
Voit myös laittaa tukesi ruudussa näkyvälle tilille viitteen kera.
Näin tiedämme, että haluat tukea Armon kalliolla -ohjelmia. Kiitos!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare