Tervetuloa Armon kalliolle! Minun nimeni on Petri Välimäki.
Olemme nyt laajassa kokonaisuudessa, -
jossa paneudumme kaikkiin neljään Uuden testamentin evankeliumiin -
rinnakkain yhtä aikaa tutkien, mitä evankeliumit eri kohdista sanovat.
Poimimme uusia näkökulmia edeten mahdollisimman aikajärjestyksessä -
saadaksemme mahdollisimman kokonaisvaltaisen kuvan.
Tällä tavalla voimme löytää aivan huikean hienoja aarteita.
Viime kerralla tutkimme erityisesti -
Vuorisaarnaan sisältyviä ns. autuaaksijulistuksia.
Jeesus ilmoitti erityisen onniteltavaksi yllättäviä ihmisiä, -
kuten hengellisesti köyhät, murheelliset -
ja sellaiset, jotka kokevat riittämättömyyttä.
Ne, jotka isoavat ja janoavat vanhurskautta, hiljaiset, -
laupiaat ja rauhantekijät -
ja myös ne, joita vanhurskauden tähden vainotaan.
Tänään näemme selviä ohjeita ja rohkaisusanoja Jeesuksen omille, -
meille kaikille Häneen turvaaville armahdetuille ihmisille.
Luemme Matteuksen evankeliumista 5. luvun jakeesta 13 eteenpäin:
Näin siis Vapahtajamme Jeesus Kristus.
Teksti korostaa ensimmäiseksi, -
että me olemme maan suola.
Varoitus sen vesittämisestä on ollut vakava sanoma -
kaikkina aikoina läpi koko kristinuskon historian.
Mielestäni ehkä nykyajassa tämä on erityisen tärkeä huomioitava.
Miten suuri onkaan ympäristön, maallisen median -
ja yleisen ilmapiirin paine, joka pyrkii aikaansaamaan -
aivan uudenlaisen vesittyneen uskon tai kieltämään sen kokonaan.
Kun pyritään siihen täysin vesittyneeseen, -
evankeliumista ja Jumalan Sanasta irtautuneeseen uskontoon, -
voidaan kyllä puhua Jumalasta tai hengellisyydestä yleisellä tasolla.
Jeesuksesta ei puhuta - ainakaan niin kuin Raamattu ilmoittaa Hänet.
Siinäkin esitetään joku vesitetty versio, -
jos Jeesuksesta puhutaan lainkaan - ja usein ei lainkaan.
Tai sitten voidaan kyllä puhua armosta ja rakkaudesta.
Sen sijaan kaikki vakava varoitus, -
kuten puhe synnistä, Sana rististä, vastuusta Jumalan edessä, -
parannuksen tarpeesta ja ylipäätään Raamatun ilmoituksesta -
Jumalan Sanassa ja Sanana pyritään tyystin torjumaan.
Voidaan kyllä viitata Raamatun kohtiin, -
mutta hyvin suuri osa Raamatusta jätetään lukematta -
ja luodaan mielikuva, että on jopa epäfiksua lukea semmoisia kohtia.
Näin ihminen tekee mieleisensä uskonnon.
Tapahtuu juuri tuo, mistä Jeesus varoittaa meitä: -
suola käy suolattomaksi. Jeesuksen toteamus on, -
että sellainen ei kelpaa mihinkään muuhun kuin maahan tallattavaksi.
Miten paljon me tarvitsemmekaan tätä varoitusta!
Nyt ongelmaksi tulee se, että monesti sekoitetaan armoon -
tämä tällainen vesitetty versio.
Se antaa sellaisen kuvan, että se on armoa, -
kun ei lainkaan puhuta siitä, että olemme vastuussa Jumalan edessä.
Kun ei puhuta siitä, että kerran Jumalalle vastaamme elämästämme.
Jätetään pois puhe synnistä.
Pian alkaa jopa lakikin kieltämään sen.
Esim. Ruotsissa jo monessa kohtaa kieltääkin.
Niin siinä voidaan ajatella, että tämä on armollisuutta.
Että se on armollisuutta, kun vaikeat kohdat jätetään pois, -
mutta se ei ole todellista Jumalan armoa eikä johda hyvään hedelmään.
Perheenisä ehkä ajattelee, -
että hän on vastuussa vain omista mielihaluistaan.
Hänen pitää mennä niitten mukaan. Ei isällä enää ole merkitystä.
Semmoista mielikuvaa todella annetaan.
Jos isät nössöinä uskovat tuon mielikuvan -
ja käyttäytyvät sen mukaan, ketkä siitä kärsivät?
Ketkä jäävät yksin? Lapset ja äidit.
Jumalan Sanan antama tehtävä: Mies luopukoon isästään ja äidistään -
ja liittyköön vaimoonsa. Rakastakaa vaimojanne ja lapsianne.
Se on yksi miehen tärkeimpiä kasvutehtäviä.
Isä ikään kuin adoptoi perheensä, sydämessään ottaa sen omakseen -
ja haluaa rakastaa sitä niin, että perhe sen kokee.
Ei ehkä väitä niin, vaan pyrkii siihen, että perhe niin kokee.
Se on valtava lahja.
Jos tästä ei enää välitetä, se voi kuulostaa armollisuudelta, -
mutta seuraukset ovat kauheita. Jos äiti tekee niin, tilanne on sama.
Jos työnantajat näkevät työntekijät vain rahantekovälineinä, -
eikä heillä ole muuta merkitystä.
Jos yhteiskunta ei näe kaikkein heikompiosaisten, -
puolustuskyvyttömien ihmisarvoa.
Jos aletaan vain antaa pillereitä kustannusten alentamiseksi.
Kurjaa sanoa ääneen, mutta ne ovat todella vaarallisia signaaleja.
Ei sellainen ole todellista armoa!
Todellinen Jumalan armo Jeesuksessa Kristuksessa vie meidät -
suuresti kiittämään ja ylistämään Jumalaa -
suuresta sovitustyöstä. Jeesus ristillä sovitti syntimme, -
maksoi siitä valtavan hinnan. Emme leiki synnittömiä, -
vaan tunnustaudumme syntisiksi ja armoa tarvitseviksi.
Armo ei tarkoita sitä, että leikimme synnin olevan nyt hyvää.
Se tarkoittaa anteeksipyytämistä ja -saamista.
Rukoillaan Jumalaa: Auta meitä rakkauteen ja uskoon.
Auta meitä vastuullisuuteen ja parannukseen.
Silloin Jumala mielellään antaa meille 'ja armoa armon päälle'.
Hän oikein rakastaa. Jeesus sanoo:
Se on ilojuhla, jotain niin arvokasta, kallista Jumalan silmissä, -
kun ihminen syntisenä haluaa tehdä parannusta.
Hän ihan riemulla antaa sellaiselle synnit anteeksi -
ja myös haluaa auttaa meitä. Me emme halveksi Jumalan Sanaa, -
vaan se johtaa meidät sen kunnioittamiseen, jopa riemuunkin.
Tosi armo on paras mahdollinen voima vapauttamaan meitä.
Emme lihan ponnistuksilla kykene siihen ikipäivänä.
Ei ole kyse ihmisen omasta lihavanhurskaudesta, -
vaan Roomalaiskirje 6:14 sanoo tämän asian näin:
Se ei siis toteudu lainalaisesti.
Nyt huomaat siis kaksi puolta tässä.
Todellinen elämä Jeesuksessa ei ole lainalaisuutta eikä laittomuutta.
Jotkut luulevat, että vaihtoehdot ovat nämä, -
mutta näin ei ole Jumalan Sanassa. Siinä laittomuus ja lainalaisuus -
ovat samalla puolella. Molemmat ovat lihan tekoja.
Laittomuudessa toteutamme omaa hillittömyyttä ja pahuutta -
yhä hillittömämmin ja rajattomammin. Se kyllä näkyy ajassamme.
Lainalaisuudessa sama liha ryhtyy hurskaaksi, -
vaatii, pakottaa ja uhkailee.
Molemmat ovat lihan tekoja. Molem- mista Raamattu varoittaa vakavasti.
Laittomuudesta esim. Jaakobin, Juudaan tai 2. Pietarin kirje.
Lainalaisuudesta esim. Roomalais- kirje, Galatalaiskirje ja moni muu.
Kokonaan päinvastaisessa suunnassa on elämä armosta.
Ei lihan mukaan vaan hengessä, Jeesuksessa armahdettuina, -
rakastettuina sisällisen ihmisen puolesta, uuden ihmisen elämää.
Jumalan armo oli ylen runsas vaikuttaen uskoa ja rakkautta.
Siinä on kyse siitä, että Jeesus asuu sydämessämme -
ja saamme vahvistua uuden ihmisen puolesta elämään Pyhässä Hengessä -
ja oikein etsiä Jumalan tahtoa ja rukoilla sitä.
Jos huomaamme lankeavamme muuhun, -
niin sydän huutaa: Herra, armahda ja auta!
Tässä prosessissa saamme kasvaa:
Se on kasvua sisällisen ihmisen puolesta Hänen henkensä kautta, -
kuten Efesolaiskirjeen 3. luku kuvaa tätä.
Ei siis lähdetä vesittämään. Pidetään Kristus-lippu korkealla.
Julistetaan Häntä, vaikka siitä tuleekin särmää.
Ei laittomuutta/lainalaisuutta, vaan evankeliumi, -
Jumalan armo ja rakkaus Jeesuksessa kalliina ja rikkaana.
Nimittäin sitä se on.
Siihen liittyy toinen kohta luetussa Jeesuksen vertauksessa.
Suolan lisäksi Hän näet sanoo meidän olevan maailman valkeus.
Muistamme, miten Johanneksen evankeliumissa -
Jeesus kertoo tähän perustavamman lähtökohdan.
Hän sanoo, että Hän on maailman valkeus.
Perimmäinen maailman valkeus on toki Jeesus Kristus itse, -
mutta Hän on nyt taivaassa Jumalan kasvojen edessä -
ja Pyhässä Hengessä täällä meidän kanssamme.
Nyt Hän vaikuttaa seurakunnassaan, jossa Jeesus on pää, me jäseniä.
Meidän kauttamme Hän rakastaa ja toimii.
Meidän kauttamme Jeesuksen valkeus voi tulla maailmaan.
Hän voi siis sanoa opetuslapsille ja meille: te olette maailman valkeus.
Jeesuksen rakkaus, Hänen evankeliuminsa -
ja moninainen siunauksensa voi tulla seurakunnan kautta, -
kaikkien Jumalan lasten kautta, kohtaamaan ihmisiä.
Kun Jeesus kuvaa sitä, Hän sanoo:
Olisi perin merkillistä, jos sillä tavalla toimittaisiin.
Israelin kävijät tietävät, että siellä on kaupunkeja vuorella.
Ne eivät todellakaan voi olla piilossa.
Jos me tosiaan laittaisimme lampun piiloon palamaan, -
niin se olisi kyllä tavattoman merkillistä.
Se on toinen tai oikeastaan kolmas asia, mitä nykyaikana yritetään.
Yksi oli koko uskon kieltämisyritys. Toinen oli vesitetty versio.
Kolmas on se, että uskon omaavien tulisi ehdottomasti pysyä hiljaa.
Uskon pitäisi ehdottomasti olla yksityistä.
Siitä ei saisi puhua, ettei vaan häirittäisi ketään.
Tästä Jeesus meitä varoittaa. Meillä on niin kallis aarre, -
ettei sitä todella kuulu laittaa vakan alle.
Jeesus kaikissa evankeliumeissa antaa lähetyskäskyn:
Tämä viimeinen on rankka Sana.
Pääpointti on se, että joka uskoo, se pelastuu.
Jumala ei tahdo kenenkään hukkuvan, vaan kaikkien tulevan parannukseen.
Ei ole yhtään erotusta. Jumalan Sanan mukaan -
Hän varmuudella haluaa kaikkien pelastuvan, -
pääsevän taivaaseen, saavan täyden armon, -
tulevan osalliseksi Jumalan rakkaudesta.
Joskus luullaan rakkaudeksi sitä, kun ei häiritä ihmisiä -
eikä kerrota sitä. Mutta mitä rakkautta se on, -
jos ihmiset eivät kuule siitä kalleimmasta aarteesta, -
minkä he voivat saada elämäänsä?
Vastustuksesta huolimatta rakkautta on kertoa niin tärkeä asia.
Kertoa se. Kaikki eivät ole evankelistoja.
Kaikki eivät tee sitä samalla tavalla, mutta uskon, -
että kaikilla meillä Jumalan seurakunnan jäsenillä, -
on joitain mahdollisuuksia omilla lahjoillamme palvella samaa asiaa.
Kuka rukoilee, kuka tukee, kuka järjestää mahdollisuuksia.
Kuka kuvaa, kuka opettaa.
Kuka mitenkin palvelee. Kuka hoitaa käytännön asioita.
Kuka toimii sielunhoitajana. Meillä on yhteinen tehtävä -
olla osoittamassa Jumalan rakkautta lähimmäisillemme.
Jeesus antoi kaksi käskyä: että te toisianne rakastatte -
ja kertokaa evankeliumi. Kun nämä kaksi yhdistyvät, -
ihmiset saavat kokea tuon rakkauden.
He myös kuulevat, miten he voivat itse tulla siitä osallisiksi.
Se on rakkautta siitä huolimatta, että siinä on mukana tuo suola.
Siltikin vaan kertoa, jotta ihmiset voisivat kokea Jumalan rakkauden.
Rukoillaan sitä tässäkin vielä.
Pyydetään, että Jumala vahvistaa meidät tässä ja antaa rakkauden -
ja armon jokaisen sydämeen. Yhdy, ystävä, siihen. Rukoillaan yhdessä.
Kiitos, elävä Jumala, että saamme Jeesuksen nimessä rukoilla Sinua.
Anna, Jumala, Pyhä Henkesi ja Sinulta tuleva voima.
Tule, Jeesus, jokaisen nyt Sinua rukoilevan katsojan sydämeen.
Anna, Jumala, Pyhä Henkesi meidän kaikkien sydämiin.
Kiitos, että mielelläsi annat, kun anomme.
Vahvista meitä niin, että Sinun hyvä tahtosi -
tulee elämässämme vahvistumaan.
Herra, ettemme käy suolattomiksi emmekä laita lamppua piiloon.
Herramme Jeesuksen Kristuksen armo, Jumalan rakkaus -
ja Pyhän Hengen vahvistava voima olkoon sinun kanssasi -
nyt, aina ja iankaikkisesti. Aamen.
On todella suuriarvoista, että meille Jumalan seurakunnalle -
on annettu tehtäväksi välittää Hänen kallista, rikasta armoaan.
Yksi tapa välittää sitä on tämä Armon kalliolla -ohjelma.
Jos tahdot olla tukemassa sitä, että saamme jatkossakin -
mahdollisimman monille kertoa Jumalan armosta, -
niin voit osallistua siihen soittamalla numeroon 0600 10177.
Voit myös laittaa tukesi ruudussa näkyvälle tilille viitteen kera.
Näin tiedämme, että haluat tukea tämän ohjelman lähettämistä.
Kiitos!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare