Tervetuloa Armon kalliolle! Minä olen Petri Välimäki.
Paneudumme nyt aarteisiin.
Tutkimme yhtä aikaa kaikkia neljää evankeliumia -
ja sitä, miten Jumala niiden kautta ilmoittaa meille -
maailman arvokkaimman ja suurimman sanoman.
Sanoman Vapahtajasta, Herrasta Jeesuksesta Kristuksesta -
ja siitä valtavasta rakkaudesta, minkä me saamme Hänessä.
Tämä on jo 6. jakso tätä kokonaisuutta.
Näet kaikki nämä jaksot, kun katsot: TV7:n arkisto -
ja sieltä Armon kalliolla.
Siellä on yli 190 Armon kalliolla -ohjelmaa.
Otsikoista näet, mitkä ovat juuri sinua kiinnostavia aiheita.
Tässä kokonaisuudessa olemme nyt nähneet, -
miten Jumala valtavassa rakkaudessaan tulee ihmiseksi.
Puhutaan inkarnaation salaisuudesta, -
Jumalan ihmiseksi tulemisen salai- suudesta Jeesuksessa Kristuksessa.
Olemme nähneet, miten tarkka, monipuolinen historiallinen todistus -
meille on säilytetty siitä, että saamme luottaa tuohon sanomaan.
Erittäin hyvin dokumentoitu konkreettinen, monipuolinen todistus.
Olemme jo paneutuneet siihen, -
miten asia oli kerrottu edeltä kohta kohdalta VT:ssa.
Lisäksi olemme tutustuneet kahteen erityisnäkökulmaan -
eli Johannes Kastajan rooliin ja tehtävään Jeesuksen edelläkävijänä.
Samoin siihen, miten Jeesus voitti kiusaukset.
Hän antoi meille myös hyvin arvokkaan esimerkin -
ja näytti tietä. Ennen kaikkea Hän on kiusausten voittaja -
ja tänä päivänä elävä Vapahtaja, joka myös pystyy meitä auttamaan, -
jotta me selviämme omista kiusauksistamme.
Kun me Häneen turvaamme, saamme siihen luottaa.
Tällä kertaa pysähdymme jälleen tutkimaan -
uutta, hyvin pitkälle vaikuttanutta, yhä vaikuttavaa näkökulmaa: -
sitä, miten Hän kutsui seuraajiaan, opetuslapsia -
ja alkoi varustaa heitä mitä tärkeimpiin tuleviin tehtäviin.
Samoin Hän yhä kutsuu meitä ja kaikkia Jumalan lapsia -
elämään opetuslapseuteen ja palveluun Hänen johdatuksessaan.
Jumalan Sanan vahva suuntaviitta tähän toimintatapaan näkyy siinä, -
miten jo VT:ssa useat Jumalan ihmiset toimivat niin.
Mm. Samuelilla katsotaan olleen Ramassa profeettakoulu.
Samoin Elia ja Elisa pitivät yllä koulua profeettaoppilailleen.
Siinä on mielenkiintoinen tarkennus 2. Kun. 2. luvussa.
Jakeessa 3 puhutaan siitä, -
miten Betelissä profeetan oppilaat tulivat Elisan tykö.
Sitten tässä on myös pitkä matka, jossa kerrotaan, -
miten Elisa ja Elia kulkivat molemmat yhdessä.
Näemme, miten toisaalta oli se opetettava ryhmä -
ja toisaalta, miten nämä kaksi kahdestaan kulkivat yhdessä.
Näemme siellä jo sen, miten Elia opasti Elisaa sitä kautta, -
että hän sai kulkea yhdessä Eliaan kanssa ja oppia siinä rinnalla -
tuntemaan yhä paremmin Jumalaa ja sitä palvelutehtävää, -
johon Jumala oli Eliaan jälkeen asettava hänet.
Näin Jumala valmisti häntä jo valmiiksi.
Myös profeetta Jesaja kokosi opetuslapsia ympärilleen.
Näemme, että tämä on Jumalan Sanan opetuskäytäntö.
Tänäkin päivänä Jumala Pyhässä Hengessään toimii niin.
Hengellisen ohjauksen historia näkyy koko kristinuskon historiassa.
Jeesus on suurimpana esimerkkinä, mutta myös apostolit -
ja sen jälkeen läpi koko kristillisen kirkon historian.
Aina on tarvittu hengellisiä isiä ja äitejä.
On tarvittu varustusta, opettamista, tukemista, juurruttamista.
Sitä me tässä nytkin teemme yhdessä Sanan äärellä tutkien ja etsien.
Suurin esikuva tähän kaikkeen on se, -
miten Jeesus kutsui ja kokosi ja lähetti opetuslapsia.
Sitä kuvaavat kaikki neljä evankeliumia.
Ilmeisesti varhaisin kuvaus näistä tilanteista on -
Johanneksen evankeliumin 1. luvun kertomus siitä, -
miten Johannes Kastaja kiinnittää opetuslastensa huomion Jeesukseen.
Hän kuvaa Häntä Jumalan Karitsaksi, joka ottaa pois maailman synnin -
eli ihan alusta kertoo jotain olemuksellisen tärkeää.
Sitten jakeesta 35:
Kaksi opetuslasta kuulivat, miten Johannes ei korottanut itseään -
vaan osoitti Jeesusta. Opetuslapset lähtivät Jeesuksen seuraajiksi.
Silti Johannes ei ollut ollenkaan pahoillaan, -
koska hänen tehtävänsä oli ohjata heitä parhaaseen yhteyteen.
Jokaisen Jumalan palvelijan tehtävä tänäkin päivänä, -
jokaisen hengellisen isän ja äidin, jokaisen paimenen tehtävä.
Meidän tehtävämme ei ole sitoa itseämme ihmisiin.
Tehtävämme ei ole tehdä heistä oman auttamisemme kohteita, -
jotka tulevat meistä yhä riippuvaisemmiksi.
He ovat oman elämänsä subjekteja.
Eivät siis meidän elämämme objekteja, -
vaan oman elämänsä subjekteja, merkkihenkilöitä.
Emme tee heistä passiivisia, itsestämme riippuvaisia.
Asiallisessa auttamisessa emme suostu siihen, -
vaan terveiden rajojen avulla huolehdimme siitä, ettei niin käy.
Sen sijaan tuemme heidän omaa elämäänsä, -
heidän vastuullisuuttaan, kasvuaan.
Me osoitamme heitä kohti Jeesusta, ei kohti meitä.
Se on kahden kauppa, mutta nimen- omaan tämän ihmisen ja Jeesuksen.
Meillä on siinä palvelijan rooli. Oikein kasvaessaan -
ihminen oppii yhä paremmin tuntemaan Jeesusta.
Esim. Pietari kirjoittaa:
Todellinen aito kristityn kasvu on nimenomaan kasvua armossa -
ja Vapahtajan tuntemisessa.
Näemme hyvin käytännöllisen tilanteen, miten Johannes juuri näin -
aivan alusta saakka ohjasi.
Jeesusta seuraamaan lähti Andreas, Simon Pietarin veli, -
jonka toimintatapa oli hyvin erityinen.
Aina, kun näemme hänet Raamatussa, hän ohjaa ihmisiä Jeesuksen luo.
Toinen näistä oli mitä ilmeisimmin evankeliumin kirjoittaja Johannes.
Kun Andreaksella oli tämä tapa ohjata aina ihmisiä Jeesuksen luo, -
niin vähän myöhemmin kerrotaan, miten hän vie veljensä Jeesuksen luo.
Tämä veli on Simon, sittemmin Pietarina tunnettu.
Raamatussa kerrotaan monia kohtaa- misia ja paljon yhteistä elämää, -
miten Pietari sai Jeesukselta opetusta -
ja niitä monia koskettavia kohtaamisia.
Luukas kuvaa 5. luvussa, -
miten Pietari oli monien muiden opetuslasten kanssa kalastamassa.
Kalaa ei tullut ollenkaan, ei minkäänlaista kalaa.
Tilanne oli kalastajille tietysti kurja, koska on elannosta kyse, -
kun kalaa ei tule eli sinänsä vakava tilanne.
Jeesus sanoo: "Vie venhe syvälle ja heittäkää verkkonne apajalle."
Silloin Pietari koki hyvin voimallisen vahvistuksen siitä, -
miten suuri mahdollisuus ja siunaus sisältyvät siihen, -
kun ottaa Jeesuksen Sanan todesta.
Tuntuu ehkä vähän semmoiselta, -
että me ammattikalastajat olemme nyt kalastaneet eikä tule kalaa.
Nyt kaveri tulee ja käskee heittää taas tuonne.
Mutta Pietari nielaisi ylpeytensä ja teki niin kuin Jeesus sanoi.
Sitten tuli valtava siunaus.
Kalaa tuli niin paljon, että verkot repeilivät. Oli täystyö saada -
kaikki kalat maihin ja pelastettua, kun niitä tuli niin paljon.
Silloin Pietari ymmärsi, että tässä on kysymys -
jostain niin suuresta. Tässä on kysymys Jumalasta.
Hän varmasti aavisti, että ollaan tekemisissä elävän Jumalan kanssa.
Kun Pietari aavisti sen, hän pelästyi tavattoman paljon.
Täällä kerrotaan 8. jakeessa:
Oletko kokenut sitä, kun Jumalan pyhyys tulee tosi lähelle?
Miten se voi lähes sydänjuuria myöten järkyttääkin?
Se on valtavan ihanaa, arvokasta, mutta samalla kokee itsensä -
pienuuden niin kovin vahvasti. Se on vähän kuin keväällä, -
kun kotona on ollut kaikenlaista pölyä pimeänä aikana, -
niin ei sitä noteeraa.
Sitten tulee kevät ja suuri auringon- paiste, niin kaikki pöly näkyy.
Se on kuin Jumalan kirkkauden, pyhyyden, läsnäolon tuleminen.
Oikeastaan ihminen, joka ei ole kovin lähellä Jumalaa, -
maailman ihmiset, niin eivät he koe synnintuntoakaan juuri mistään.
En itsekään ennen uskoon tuloa niin kauheasti pelästynyt, -
että olen syntinen. Mutta kun tullaan uskoon, aletaan ymmärtää, -
että Jumala on todellinen ja aletaan aavistaa Hänen pyhyyttään.
Voi, miten helposti menevät silloin kädet ristiin ja pyydämme: -
"Jumala, ole minulle syntiselle armollinen."
Niin kävi Pietarillekin.
Mutta mikä valtava lohdutus tuli heti siihen.
Nyt se valtava sanoma olikin se, että tämä Jumala, -
joka oli ilmestynyt heidän keskuu- teensa, on armollinen Vapahtaja.
Hän on se Jumala, josta sanotaan:
Hän on tullut kutsumaan syntisiä parannukseen ja armahtamaan.
Ja antamaan voimaa siihen myös. Hän on todella Jumalan Karitsa, -
joka ottaa pois maailman synnin.
Tämän Vapahtajan sai Pietari hädässään kohdata.
Häneltä hän sai myös valtavan arvokkaan tehtävän.
Sekä Matteus, Markus että Luukas kuvaavat, -
miten Jeesus kutsui seuraajiaan ihmisten kalastajiksi.
Huom! Ei siis ollut kyse ihmisten kyvyistä, -
vaan Jeesus lupasi, että Hän tekee. Jeesus sanoi: -
"Minä teen teistä ihmisten kalastajia."
Ei ollut kyse siitä, että ihmiset pystyisivät niin erinomaisiksi, -
että siksi tämä tapahtuisi.
Johanneksen evankeliumissa tämä tehtävä -
tulla ihmisten kalastajiksi, -
niin Johannes kuvaa hyvin samaa asiaa (Joh. 4), jossa Jeesus sanoo:
Huomaa tässä, ettei nyt ole kyse pelkästä kylvämisestä.
Jos ajattelet maanviljelijää, joka aina vain kylväisi, -
ei koska korjaisi satoa, leikkaisi.
Eikö tuntuisi vähän hassulta, että aina vaan kylvetään?
Kylväminen on kyllä hyvin tärkeää, -
mutta tarvitaan myös leikkaamista, korjaamista.
Samalla tavalla Jumala kutsuu meidät korjaamaan, leikkaamaan satoa.
Siis kutsumaan ihmisiä Jumalan valtakuntaan.
Tai niin kuin Jeesus tässä opettaa, että ihmisten kalastajiksi.
Ei niin, että se alkaa ehkä 3 vuoden päästä, kun tulee herätys -
tai ehkä vuoden päästä tai ehkä joskus.
Jeesus sanoo, ettei edes 4 kk:n päästä, ei edes ensi viikolla, -
vaan jo nyt kokoaa leikkaaja palkan -
ja hedelmää iankaikkiseen elämään.
Nyt on aika kertoa ihmisille suuresta Vapahtajasta ja armosta -
ja myös kutsua ihmisiä Jumalan valtakuntaan.
Sitä on kutsu ihmisten kalastajiksi.
Tänäänkin tehdään niin. Rukoillaan yhdessä.
Jos Jeesus ei vielä ole sinun sydämessäsi, -
niin nyt saat Hänet vastaanottaa. Rukoillaan myös, -
että saadaan kutsua läheisiä, jotka eivät vielä Häntä tunne.
Rukoile tässä mukana vaikka näin.
Kiitos, rakas taivaallinen Isä, että saamme yhdessä rukoilla.
Tule hänen mukana rukoilevan, minun ja meidän jokaisen sydämeen.
Anna kaikki synnit anteeksi veresi tähden.
Armahda ja pelasta täysin. Rohkaise, rakas Isä, meitä -
niillä lahjoilla ja yksilöllisellä tavalla, -
minkä olet kullekin valmistanut todellisiksi ihmisten kalastajiksi.
Johdata Pyhässä Hengessä jokainen noista hetkistä ja palvelutavoista.
Herramme Jeesuksen Kristuksen armo, Jumalan rakkaus -
ja Pyhän Hengen siunaava ja vahvistava osallisuus -
olkoon sinun elämässäsi joka ikinen elämäsi päivä.
Ja myös jokaisessa palvelu- tilanteessa sinun kanssasi. Aamen.
Tavataan taas Armon kalliolla.
On suuri etuoikeus, että saamme olla armon kalliolla.
On suuri etuoikeus, että meille on annettu tehtäväksi kertoa siitä.
Meidän, Jumalan seurakunnan, tehtävä on kertoa -
Jumalan suuresta armosta ja rakkaudesta.
Voit osallistua tähän palvelutehtävään -
antamalla tukesi Armon kalliolla -ohjelman jatkumiseksi.
Voit soittaa numeroon 0600 10177 -
tai laita tukesi ruudulla näkyvälle tilille viitteen kera.
Näin ilmaiset halusi tukea tätä ohjelmaa.
Kiitos sinulle siitä!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare