Tervetuloa Armon kalliolle! Minä olen Petri Välimäki.
Olemme nyt Jumalan armon ja rakkauden välittämistä -
käsittelevän kokonaisuuden 7. osassa.
Aikaisemmatkin osat näet TV7:n arkistosta.
Viime kerralla käsittelimme sitä, -
miten saamme sekä välittää armoa ja rakkautta -
että käytännössä johdattaa ja tukea lähimmäistä.
Usein yhdessä saamme rukoilla, että hän saa Jeesuksen sydämeensä.
Sitä, miten saa Sanan mukaan tietää olevansa Jumalan lapsi -
ja sitä, miten hän on tullut hyvän paimenen yhteyteen.
Tällä kerralla jatkamme tästä eteenpäin.
Aiheemme keskittyy nimenomaan siihen, -
että Jumala tahtoo antaa lapsilleen elävän uskon.
Jeesus sanoo hyvin selvästi: minä olen tullut antamaan elämän, -
yltäkylläisen elämän. Ja Jeesus tarkoitti tätä.
Välillä tämä on yksi niistä kohdista, joista saatetaan ajatella, -
onko se nyt vähän menestysteologiaa tai jotain sellaista.
Olen aika paljon ollut rinnalla jakamassa ihmisten hätää ja tuskaa.
Sittenkin olen täysin vakuuttunut. Tässä on kyse Jeesuksen Sanasta.
Se on täyttä totta.
Usein on niin, että kaikkein paras apu kuolemaan, hätään, -
tuskaan, ahdistukseen on elämä.
Jeesus tahtoo antaa elämän.
Hän haluaa, että tästä lapsesta saa tulla elävän Jumalan elävä lapsi.
Kun Jeesus tulee hänen sydämeensä, tämä lapsi tarvitsee rohkaisua, -
että näin voi käydä ja hän saa vahvistua siinä.
Myöskin tärkeän tehtävämme kannalta näkökulma on erityisen tärkeä.
Jos katsotaan laajemmin kristikuntaa eri puolilla maailmaa, -
katsomme kirkkoja, jotka monissa maissa, etenkin länsimaissa, -
ovat aikamoisessa kriisissä esim. Euroopassa.
Kun katsomme näitä kirkkoja, voimme havaita, -
että seurakuntanäkemys on usein aika passiivinen.
Seurakuntalaiset lähinnä kuuntelevat - tai iso osa heistä.
He lähinnä kuuntelevat, kun virkamiehet tai erityisihmiset, -
joilla se tehtävä on, hoitavat puhumisen -
ja oikeastaan muutkin vastuutehtävät hyvin suurelta osin.
On siis kaksi hurjan erilaista ryhmää: -
Jotkut, jotka toimivat jaksamisen äärirajoillakin -
ja sitten on se suuri osa, joka lähinnä vastaanottaa, -
kuuntelee aika passiivisena.
Herätyksen historiassa ja kaikkialla maailmassa, -
missä on herätystä, niin seurakunta on herännyt.
Siellä ei olekaan passiivinen vaan Raamatun seurakuntanäkemys.
Siinä jokainen on tärkeä. Jokaisella on omat lahjansa.
Jokainen on kutsuttu rakastamaan, palvelemaan.
Jokainen on kutsuttu mukaan.
Jotta voisimme tukea elävää seura- kuntaa, se liittyy myös siihen, -
kun kohtaamme tämän vasta- syntyneen Jumalan lapsen, -
joka on vastaanottanut Jeesuksen. Kaikille näille Hän antoi voiman -
ja oikeuden tulla Jumalan lapsiksi.
Miten me kohtaamme tämän tässä tilanteessa olevan Jumalan lapsen?
Onkin todella tärkeä pysähtyä sitä pohtimaan.
Myös Jeesukselle itselleen tämä oli erityisen tärkeää.
Ylösnousemuksensa jälkeen Jeesus antaa tavallaan Pietarille -
erityisen paimenen tehtävän.
Kun Hän puhuu siitä, Hän kysyy: -
Merkki siitä, että Pietari rakastaa Jeesusta: -
"Ruoki minun karitsoitani."
Sitten Jeesus opetti myös "kaitsemaan ja ruokkimaan lampaita", -
mutta ihan ensimmäiseksi Jeesuksen sydämellä olivat -
nämä vastasyntyneet karitsat, vastasyntyneet Jumalan lapset.
Se onkin kyllä hyvin tärkeää, miten me heitä kohtaamme.
Sanoisin näin, että kannattaa ihan keskittyä mielessään siihen, -
miten hän saa tietää uuden asemansa ja sen turvallisuuden, -
niin että hän uskaltaa alkaa elää sitä todeksi.
Tässä on usein aika paljon epävarmuutta ja epämääräisyyttä, -
mihin tämä Jumalan lapsi jää. Raamattu tarkoittaa, -
että Jeesus on vastaanotettu, suuri aarre löydetty. Se eletään todeksi.
Nyt usein käy niin, että hän kuulee aarteen, iloitsee siitä hetken -
ja sitten ei mitään. Ystävä, tämä ei ole Jumalan tahto.
Meidän tulee nähdä, että tässä on ihminen, jota Jumala rakastaa.
Hän on saanut ihan uuden identiteetin.
Hän on Jumalan edessä. Hän on täysin rakastettu, armahdettu.
Jumalalla on suunnitelma hänen elämälleen, lahjat häntä varten.
Hänellä on oma paikka seurakun- nassa ja joku tärkeä mahdollisuus, -
jonka avulla hän voi viedä evankeliumin sanomaa eteenpäin, -
Jumalan rakkautta ja armoa. Jumala haluaa antaa kaikille tarkoituksen.
Olemme luodut hyviä töitä varten, jotka Jumala on edeltä valmistanut, -
että me niissä vaeltaisimme.
Lisäksi hän saa olla täysin turvassa.
Roomalaiskirjeen 8. luvussa apostoli kirjoittaa: -
Ajattelepa ystävä, hetki tuota Sanaa.
Kun otamme sen ihan sellaisenaan, -
ihan sellaisenaan kuin Raamattu sanoo: minä olen varma siitä, -
ettei elämä, ei kuolema -
eikä mikään muukaan luotu voi meitä erottaa Jumalan rakkaudesta, -
joka on Kristuksessa Jeesuksessa, meidän Herrassamme.
Tämä tietoisuus ei tee Jumalan lasta passiiviseksi.
Tässä on helpotus ja lepo. Minä olen turvassa.
Minulla on Isä ja Vapahtaja, johon voi luottaa.
Nyt minun ei ole enää pakko kääntyä koko ajan itseeni -
ja oman itseni pelastumisen varmistamiseen.
Minä voin alkaa nähdä ne muut, joita myös Jumala rakastaa.
Voin kääntää katseeni jatkuvasta itsetarkkailusta -
niihin mahdollisuuksiin, joihin Jumala minua kutsuu.
Käännät katseesi itsestäsi ja alat katsoa, mihin Jumala kutsuu -
ja lähdet palvelemaan, rakastamaan, etsimään omia lahjojasi.
Lähdet elämään siis Jumalan lapsen elämää todeksi, elävään uskoon.
Silloin saatat huomata, että omaan elämääsi tulee huomattava helpotus.
Sinun onkin paljon parempi olla, kun sinun ei tarvitse -
ihan niin paljon keskittyä itseesi, -
vaan alat nähdä niitä hyviä asioita. Tämä koskee myös syntiä.
Parasta vanhan luonnon ristiinnau- litsemista on jättää se ristille, -
uskoa kaikki synnit anteeksi ja keskittyä uuden ihmisen elämään.
Mitä enemmän Jumala saa vahvistaa meitä keskittymään siihen, -
uudestisyntyneen elämään, siihen, mitä Jeesuksessa olemme, -
sitä vähemmän tuo kurjuus voi meitä sitoa.
Näin siksi, että käytämme aikamme toisella tavalla.
Miten me voimme rohkaista lähimmäistämme tässä?
Esimerkkinä sanon, -
että me arvostamme hänen elämänsä uutta suurta löytöä.
Rohkaisemme häntä sen mukaisesti.
Sillä voi olla pitkälle menevä vaikutus hänen elämässään.
Muistan omasta elämästäni tällaisen hyvin herkän hetken n. 27 v sitten.
Olin entinen ateisti, tai siksi ainakin yrittänyt väittää itseäni.
Olin saanut tulla Jeesuksen luo -
ja Jeesus oli antanut uskon sydämeeni.
Muistan, miten eräs hengellinen äiti tai rakas läheiseni -
huomasi sen ja alkoi kertoa toisille, -
että Petri on tullut elävään uskoon.
Hän kertoi sitä niin iloissaan ja onnessaan, hämmentyneenäkin, -
että näin on käynyt. Itsekin ensin hämmästyin sitä, että niinkö se on?
Mutta voi, mikä rohkaisu siitä tuli minulle, -
että tämä jo pidempään uskossa ollut näkee minut niin.
Tiedätkö, aloin itsekin nähdä itseni niin.
Minä olen tullut elävään uskoon! Jeesus on minun sydämessäni.
Aloin ikään kuin katsoa omaa elämääni siitä näkökulmasta.
Hengellisen ohjaajan ja kaikkea kasvua edistävän terapian -
ja sielunhoitajan tehtävä on nähdä -
tässä lähimmäisessään paljon enem- män, kuin tämä itse vielä näkee.
Juuri rohkaisullaan, tukemisellaan, kannustamisellaan voi osoittaa, -
että näkee hänessä olevia mahdollisuuksia -
ja parhaalla tavalla tukea, että juuri ne hänessä alkavat kasvaa.
Kun olemme herkissä Jumalan lapsen kasvuvaiheissa, -
kun hän on lähtenyt matkalle, niin näemme siinä -
elävän Jumalan lapsen, armahdetun taivaaseen menevän ihmisen.
Samalla siinä on haavoittunut ihminen, -
jonka sisin on monella tavalla kipeä.
Jeesus kertoo Raamatussa, että Hän kutsuu haavoittuneita.
Eivät terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat.
En ole tullut kutsumaan vanhurskaita, vaan syntisiä.
Voi, miten ihana Vapahtaja, hyvä paimen meillä onkaan!
Tähän palvelutyöhön Hän kutsuu meitä mukaan.
Hän kutsuu meitä hengellisinä isinä, äiteinä.
Ystävä, olen vakuuttunut, että Jeesus voi antaa sinun elämääsi -
arvokkaan tärkeän tehtävän. Hän on valmistanut niitä jo.
Sinun elämässäsi voi tapahtua Jumalan hyvä tahto.
Sinun elämästäsi voi tulla siunattu.
Tämän sanoman lähimmäisemme tarvitsee, -
että joku näkee ja arvostaa häntä.
Hän tarvitsee myös paimenuutta, kuten Jeesus opetti.
Hän tarvitsee seurakuntayhteyttä.
Mutta missä sävyssä siitä kerrotaan?
Ei ole kyse ansioista, suorituksista, pisteitten saamisesta, -
vaan hän saa mennä rakastavien veljien ja siskojen yhteyteen.
Siellä hän saa opetusta, käydä Herran armopöytään, -
siellä hän saa mahdollisuuksia palvella.
Olla etsimässä seurakuntaa, -
jossa Jumalan Sanan mukainen seurakuntanäkemys toteutuu.
Olla lähimmäisen vierellä etsimässä elävän seurakunnan yhteyttä.
Siinä on yksi hyvin tärkeä tehtävä, johon varmasti uskon, -
että Jumala haluaa häntä auttaa. Hän saa myös lukea Jumalan Sanaa -
kuten Luther sanoi aikanaan: -
Kristus on oikea näkökulma kaikkiin kirjoituksiin.
Ei lakikirjana, vaan todella Jumalan Sanana, -
jonka ytimessä on Jeesuksen täytetty työ -
ja siitä evankeliumin ytimestä käsin lähtien valtava aarrearkku.
Hän saa ammentaa evankeliumin lähteestä.
Samoin hän saa itse rukoilla, ei pakkosuorituksena, -
vaan hän tietää, että Jumala kuulee häntä.
On siis tärkeää, että häntä tuetaan ja rohkaistaan, -
jotta herkistä alkuhetkistä hän lähtee yhteyksiin, -
jossa hän voi alkaa kasvaa ja kokea olevansa tärkeä osa seurakuntaa.
Karitsasta välittävinä hengellisinä äiteinä/isinä -
meillä voi olla tosi tärkeä palvelutehtävä hänen vierellään.
Jumala, Jeesus itse on se varsinainen hyvä paimen, -
kuten äsken kuulimme. Kadonneet Hän tahtoo etsiä, -
eksyneet tuoda takaisin, heikkoja vahvistaa.
Rukoillaan, että Hän tekee sen myös meille.
Näin me saamme välittää sitä rakkautta Pyhän Hengen johdossa.
Yhdy tähän rukoukseen. Rukoillaan ihan kaikki.
Sinäkin, joka et ole vielä Jeesusta vastaanottanut, -
saat, rakas ystävä, nyt sen tehdä. Rukoillaan Jeesusta sydämeesi.
Kiitos, rakas taivaallinen Isä, -
että saamme nyt Jeesuksen ristin veren tähden -
tulla armoistuimelle ja rukoilla.
Rukoilla hänen puolestaan, joka nyt kutsuu Sinua TV:n äärellä.
Tule Pyhässä Hengessä hänen sydämeensä. Kiitos, että jo tulit.
Jeesuksen nimessä ja veressä kaikki syntisi on anteeksiannettu.
Rukoilemme Jeesus myös: anna meille se vahvistus, -
että saamme Pyhän Hengen voimassa tukea -
näitä vastasyntyneitä Jumalan lapsia elävään uskoon. Kiitos Jeesus!
Herramme Jeesuksen Kristuksen armo, Isän Jumalan rakkaus -
ja Pyhän Hengen siunaava osallisuus olkoon sinun kanssasi -
nyt, aina ja jokaisessa palvelu- tilanteessa ja iankaikkisesti.
Aamen.
On suuriarvoista, että saamme olla välittämässä armon sanomaa -
ja monin tavoin tukemassa lähim- mäistämme elämään sitä todeksi.
Me tarvitsemme varustusta ja tukea.
Myös ohjelman toteuttaminen tarvitsee tukea.
Sinä voit olla osa tätä palvelutehtävää.
Soittamalla numeroon 0600-10077 tuet noin 10 eurolla -
Armon kalliolla -ohjelmien lähettämistä.
Voit myös laittaa tukesi ruudussa näkyvään tilinumeroon -
viitteen kera ja siten tukea tätä.
Kiitos lahjastasi! Kiitos, että saamme näinkin yhdessä palvella.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare