Tervetuloa Armon kalliolle!
Olemme nyt Jumalan armon ja rakkauden välittämistä käsittelevän -
kokonaisuuden 3. osassa.
Ystävä, joka nyt olet tulossa mukaan, ehdit oikein hyvin.
Olemme vasta alussa ja asiaan johdattelevissa näkökulmissa.
Tämä ei ole varsinainen evankelistakoulutus.
Jos tahdot evankelistakoulutukseen, lähde!
Suomessa on tällä hetkellä tarjolla monta hyvää sellaista.
Tämä on ikään kuin jokaisen kristityn ABC tähän aiheeseen.
Nimittäin Raamatun mukaan on selvää, -
että Hän on kutsunut koko seura- kunnan osallistumaan, palvelemaan -
kunkin omalla tavallaan tässä äärimmäisen tärkeässä tehtävässä.
Tällä kertaa me pohdimme, -
mikä tässä on niin tärkeää.
Miksi voidaan sanoa, että se on kaikkein suurinta rakkautta -
lähimmäistämme kohtaan?
Kun tätä lähdemme pohtimaan, -
lähtisin liikkeelle hieman sielun- hoidollisemmasta näkökulmasta, -
nimittäin ihmisen äärettömän syvästä tarpeesta.
Tarpeesta, joka syntyy siitä, että meidät on luotu Jumalan kuvaksi.
Kun pohdimme sitä, mitä se tarkoittaa, -
niin on hyvä hetki miettiä, mitä Raamattu sanoo Jumalasta.
Raamattu sanoo, että Jumala on rakkaus.
Siinä alkukielellä käytetään sanaa 'agape'.
Siinä ei ole adjektiivia, joka kuvaisi yhtä puolta Jumalasta.
Eikä siinä ole adverbiä, joka kuvaisi, että niinkin Jumala toimii.
Siinä on substantiivi, joka haluaa vastata kysymykseen: -
mitä Jumala on? Raamattu sanoo: Jumala on rakkaus.
Kun Hän vain on, niin Hän rakastaa.
Uskon, että saamme tässä Jumalan Sanan kautta -
kosketuksen, tuntuman, näkökulman suoraan Jumalan sydämelle.
Jumala on äärettömän hyvä, rakastava, armollinen.
Hän on rakkaus.
Uskon, että Jumala rakastaa sinua paljon enemmän -
kuin pystyt kunnolla edes aavistamaan.
Paljon aidommin, paljon armollisemmin, paljon kestävämmin.
Se on ihmiseen itseensä kohdistuvaa rakkautta.
Ei hänen onnistumisiinsa, ei suorituksiinsa.
Ei ole kyse siitäkään, mitä mieltä muut hänestä ovat.
Jumala rakastaa sinua sinä ihmisenä, joksi Hän on sinut luonut.
Kun ihminen saa tulla osalliseksi tästä rakkaudesta, -
se on ihmiselle kaikkein pysyvin ja turvallisin olotila.
Siitä apostoli kirjoittaa Roomalaiskirjeen 8. luvussa näin: -
Vähän aiemmin hän tässä vielä mainitsee, -
ettei meitä voi erottaa myöskään tuska, ahdistus, vaino, nälkä, -
ei alastomuus, vaara, miekka. Toisin sanoen, juuri Jeesuksessa -
Jumala antaa meille semmoisen turvan, suojan, että Hän sanoo, -
ettei ole mitään luotua, joka voisi erottaa tästä rakkaudesta.
Uskon, että tästä rakkaudesta osalliseksi tuleminen on -
pohjimmiltaan jokaisen syvin tarve.
Se on näet se yhteys, mihin meidät on tarkoitettu: -
olemaan rakastetut ja rakastamaan.
Meidät on luotu Hänen kuvakseen, joka on rakkaus.
Mikä voisi olla suurempaa rakkautta ihmistä kohtaan kuin se, -
jos saamme tuon suuren armon? Niin suuren, että saamme olla -
tukemassa, johdattamassa, auttamassa häntä osalliseksi -
tästä valtavasta Jumalan armosta ja rakkaudesta.
Toinen näkökulmamme tähän kysymykseen tänään sanoo, -
että kyseessä on ikään kuin Raamatun punainen lanka.
Ensin VT:ssa profetioina, sitten UT:ssa täyttymyksenä.
Ihan niin kuin minullakin on tässä Raamatussani punainen lanka.
Tosin se on vain oikean paikan löytämiseksi, -
mutta Raamatussa on sisällöllisesti punainen lanka.
Se kattaa koko Raamatun. Yksi kohta, -
joka hyvin selkeästi tiivistää tuon ytimen, sanoo näin: -
Tämä ehkä maailman tunnetuin raamatunkohta -
kertoo hyvin selkeästi, mistä on kysymys.
Pohjimmiltaan on kyse iankaikkisesta rakkaudesta.
Jumala haluaa antaa meille tuon äärettömän hyvän osan, -
iankaikkisen elämän.
Ajatellaanpa hetki iankaikkisuutta.
Ehkä meidän on hiukan vaikea ajatella sitä. Se on niin iso asia.
Nyt jo edesmennyt veljemme Niilo Yli-Vainio aikanaan -
yrittäessään hahmottaa asiaa -
käytti sellaista muuttolintu- vertausta.
Esim. Kanadasta tulisi muuttolintu Suomeen -
ja se ottaisi Salpausselän harjusta hiekanjyväsen -
ja veisi sen hiekanjyväsen -
mukanaan Kanadaan. Se tulisi sieltä taas vuoden päästä Suomeen -
ja ottaisi toisen hiekanjyväsen ja veisi senkin Kanadaan.
Jos se tällä tavalla aina vaan veisi hiekanjyviä Kanadaan, -
niin 50 vuoden päästä kupissa olisi jo jonkin verran jyväsiä.
Kupin pohja voisi jo 100 vuoden päästä olla ihan ummessa.
1 000 vuoden päästä kuppi olisi jo puolillaan.
10 000 vuoden päästä jo ämpärin pohjakin olisi täynnä hiekkaa.
Voitko ajatella, että lopulta koko Salpausselän harju olisi Kanadassa?
Voimme aavistaa, että siihen menisi jo tosi pitkä aika.
Iankaikkisuuteen verrattuna se ei olisi edes pieni alkukaan vielä.
No, iankaikkisuus on jotain sellaista, -
ettemme ajattelukyvyllämme pysty sitä kunnolla edes käsittämään.
Voimme silti ymmärtää, että kyse on ihmiselämän tärkeimmästä asiasta.
Jumalan armo ja rakkaus Jeesuksessa Kristuksessa -
antaa ihmiselle iankaikkisen elämän.
Voisiko meille olla mitään tärkeämpää?
Voisiko olla suurempaa rakkautta kuin palvella lähimmäistämme tässä.
Tämän ymmärtämiseen meitä ohjaa myös suurin rakkauden teko koskaan.
Ajatellaanpa meidän Vapahtajaamme, Jeesusta Kristusta.
Hän tavallaan jätti taivaan kirkkauden.
Ihan konkreettisesti jätti taivaan kirkkauden.
Jumalan oma Poika tuli lihaan Kristukseksi - oli kuin me -
tähän maailmaan ihmisenä.
Hän opetti Jumalan rakkauden aivan ainutlaatuisella tavalla.
Hän opetti juuri tämän agapen. Jeesus sen meille ilmoitti.
Sanoillakin, mutta ei vain sanoilla, -
vaan aivan erityisellä tavalla myös teoilla, toiminnalla, elämässä.
Näemme Raamatussa, -
miten jokainen katuva syntinen, -
usein myös hyvin vahvasti toisten halveksima, hyljeksimä, -
jokainen tällainen Jeesukseen turvaava sai -
joka kerta Häneltä kuulla armon ja rakkauden sanan.
Näemme siellä esim. naisen, jota oltiin kivittämään menossa.
Hän oli langennut aviorikokseen. Muut olivat kivet käsissä.
He kysyivät Jeesukselta Raamattuun vedoten: -
"Mitä Sinä sanot? Kivitämmekö tämän?"
Jeesus sanoi: "Joka teistä on synnitön, se heittäköön..."
Kun heidän kivensä putosivat, Jeesus sanoi: -
"En minäkään sinua tuomitse. Mene äläkä enää tee."
Hän opasti eteenpäin uudelle tielle.
Me näemme siellä miehen, publikaanin, sen ajan petosten tekijän.
Taaskin ihmiset sanoivat, miten Jeesus edes juttelee niiden kanssa.
Ei tuo voi olla profeetta, kun se on syntisten/publikaanien kanssa.
Jeesus sanoo: "Eivät terveet tarvitse parantajaa vaan sairaat. -
En minä ole tullut kutsumaan vanhurskaita vaan syntisiä."
Jeesus armahti heidät. Jeesus rakasti heitä. Jeesus pelasti heidät.
Hän teki publikaanista apostolin.
Näemme siellä samarialaisen naisen, -
joka oli monin tavoin halveksittua sekakansaa sen ajan yhteisössä.
Hän oli nainen. Kulttuurisääntöjen mukaan oli ihan sopimatonta, -
että juutalainen rabbi keskustelisi tällaisen naisen kanssa.
Sitä pidettiin kerta kaikkiaan kiellettynäkin.
Lisäksi nainen oli myös - kuten me kaikki oikeasti - syntinen.
5 miestä hänellä oli ollut eikä nykyinenkään ollut oma.
Ihmiset lyövät leimoja ja kaikissa kylteissä lukee: Mahdoton tapaus.
Mitä Jeesus näki hänessä?
Jeesus näki hänessä Jumalan luoman ihmisen, -
ihmisen, jonka Hän on tullut pelastamaan, jota Jumala rakastaa.
Jeesus opetti naiselle... Hän kohtasi tämän kipukohdat, -
mutta ei tuomion sävyssä, vaan armon ja rakkauden sävyssä.
Hän opetti, miten nainen saa elävää vettä, joka muuttaa hänen elämänsä.
Jeesus kertoi, että Hän on se Messias.
Ensimmäinen dokumentoitu kerta, kun Jeesus kertoo sen.
Hetken päästä tämä nainen oli en- simmäinen dokumentoitu evankelista.
Hän kertoi Jeesuksesta muillekin ja hekin uskoivat Jeesukseen.
Me näimme spitaaliset, joiden piti huutaa: "Saastainen, saastainen."
Näin siksi, ettei kukaan tulisi lähelle. Mitä Jeesus teki?
Hän meni lähelle. Hän kosketti. Hän rakasti. Hän paransi.
Me näemme ristinryövärin.
Me näemme valtavasti halveksittuja, epäonnistuneita, syntisiä.
En ole löytänyt yhtään poikkeusta UT:sta.
Jokainen katuva syntinen sai Häneltä aina armon ja rakkauden sanan.
Kuitenkin lopulta viha Jeesusta kohtaan nousi.
Hänet tuomittiin, hylättiin. Hänen omansa hylkäsivät Hänet.
He lähtivät karkuun. Kansa hylkäsi Hänet.
Kansa huusi, ei: "Halleluja", vaan: "Ristiinnaulittakoon!"
Häntä pilkattiin. Häntä lyötiin.
Hänen käsiensä läpi lyötiin naulat.
Hänen jalkojensa läpi lyötiin naulat. Hän roikkui ristinpuussa.
Häntä sattui niin paljon kuin sinua tai minua sattuisi, -
jos meidät naulattaisiin. Hän kärsi sen täysin todellisena ihmisenä.
Mitä me näemme Jeesuksesta? Alkoiko Hän tuomita sieltä? Ei.
Hän huusi: "Isä, anna heille anteeksi!"
Jeesus rakasti edelleen - vielä ristinpuussakin.
Uskon Hänen huutaneen näin, koska Hän tahtoi sitä koko sydämestään.
"Isä, anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät!"
Sitten Hän sanoi: "Se on täytetty." Ja kuoli.
Tuo Jeesuksen ristin sovitus on suurin rakkauden tapahtuma, -
mitä maailmassa on koskaan tapahtunut.
Raamattu sanoo: Hän on meidän syntiemme sovitus -
eikä ainoastaan meidän, vaan koko maailman syntien.
Nyt Hän on ylösnousseena Herrana Jumalan kasvojen edessä.
Raamattu lupaa: jokainen Herran nimeä avuksi huutava pelastuu.
Pyhä Henki on lähetetty tänne, ja kaikki on valmista.
Jeesus voi täysin pelastaa Hänen kauttaan Jumalan luo tulevan.
Heikoinkin, joka tarkoittaen ja sydämestään turvautuu kutsuun: -
"Tule Jeesus minunkin sydämeeni. Armahda ja pelasta minut."
Jeesus tulee. Hän saa uskoa kaikki syntinsä anteeksi, -
koska se on täytetty. Se on suurinta rakkautta, -
mitä kukaan voi koskaan saada, iankaikkista pysyvää rakkautta.
Se on todellinen turva. Siten ihminen tulee Jumalan lapseksi.
Mikä voisi olla tärkeämpää kuin saada välittää tätä armon sanaa?
Rukoillaan. Sinä ystävä, joka et ehkä vielä tunne Jeesusta -
etkä ole rukoillut Häntä omaan sydämeesi. Nyt rukoilen kanssasi.
Nyt voit tarttua tähän valtavaan armoon.
Rukoile TV:n ääressä ja kutsu Jeesus sydämeesi.
Rukoillaan yhdessä. Kiitos, rakas taivaallinen Isä, -
että nyt saamme tuoda eteesi tämän ystävän, jonka näet -
ja joka ei vielä tunne tätä suurinta rakkautta, Sinua Jeesus.
Pyydämme Sinua: "Tule, Jeesus, hänen sydämeensä.
Armahda hänet, pelasta hänet. Kuule hänen arka kutsunsa.
Kiitos, Jeesus, että Sinä jo olet tullut."
Rakas ystävä, Jeesuksen nimessä ja veressä -
saat uskoa, että kaikki sinun syntisi on annettu anteeksi.
Herramme Jeesuksen Kristuksen armo, Isän Jumalan rakkaus -
ja Pyhän Hengen siunaava osallisuus olkoon sinun kanssasi -
ja meidän jokaisen nyt, aina ja iankaikkisesti. Aamen.
Jumalan valtakunnan työssä tarvitaan jokaista meistä.
Armon kalliolla tahdomme olla roh- kaisemassa ja tukemassa jokaista.
Myös me tarvitsemme tukea. Jos tahdot osaltasi mahdollistaa -
ohjelmien toteuttamisen ja lähettämisen, -
voit tehdä sen soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on 10 euroa.
Voit myös laittaa tuen tilinumeroon viitteellä, jotka näkyvät ruudussa.
On hienoa, että saamme yhdessä välittää armon sanomaa. Kiitos!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare