Need kaks kivi minu jalge all on väga olulised,
kuna annavad meile väljakaevamistel kinnitatud üksuse.
Nad on säilinud antiikajast.
Eemaldame selle suure kivi.
Saame vaadata esimest korda 2000. aasta jooksul,
mis selle kivi all peitub.
ARHEOLOOGIA + JEESUS
Korraldasime kampaania, kus kasutasime kõige
kõrgtehnoloogilisemaid geofüüsikalisi uuringuid,
et me ei laseks õpilastel niisama tühja tööd teha.
Meil on kaks tehnikat.
Kasutame maasse tungivat radarit.
Radar on suunatud umbes 1,5 m allapoole
ja suudab tuvastada pinna all olevaid arheoloogilisi kihte.
Kui seal leidubki miskit, laseme õpilastel seal kaevandada.
Meil on ka teine meetod, mis laskub 20-30 meetri sügavusele.
Tõesti, tohutult sügavale.
Nii et see jõuab künka otsast, kuni antiikse vundamendini.
See elektritakistustomograafia on nagu MRT uuring maapinnale.
Sel viisil tuvastame esemeid, mis on pinna all.
Sama tehnikat kasutatakse ka bensiini ja naftaga.
Hea on see, et antud meetod
aitab värvikoodi abil tuvastada, kas klaasi, metalli, keraamikat, kivi
või mis tahes, mis peegeldab me signaali elektrilaengut.
Kui teave tuleb tagasi, annab see meile näidu,
tänu millele saame näha, et kus võiks kaevata.
See teeb arheoloogia kaasaaegseks ning säästab tohutul hulgal aega.
Kaevandamisel on neli põhifaasi.
Üldiselt arvatakse, et on ainult üks faas
seda teeme hetkel kaevandusväljal ehk tegelik kaevandamine.
Alustasime lubade hankimisega, kogusime raha ja koolitasime tiimi.
See kõik võib võtta mitu aastat enne kui saab labida maasse pista.
Alustasin antud projektiga siin Hukok, Iisraelis,
sest olen uurinud viimastel aastakümnetel antiikseid sünagooge.
Täpsemalt just Galilea-tüüpi sünagooge.
Üks parim illustreering Galilea-tüüpi sünagoogist
asetseb Kapernaumas, mis on siit mõne kilomeetri kaugusel.
Kohanimi Hukok tuleneb heebreakeelsest piiblist.
Hukoki on mainitud seoses Asseri ja Naftali suguharu asustamisega.
Teame, et siin oli asula läbi mitmete perioodide.
Seejärel alustasime kaevamisprotsessiga.
Siin, Khirbet el-Maqatiris
kaevandame suvel kolm nädalat ning kaks nädalat talvel.
Tulime Khirbet el-Maqatiri, et adresseerida Ai.
Minu taga on arheoloogiline paik Betsaida.
mis on seotud Aabrahami ajal eksisteerinud Ai linnaga.
Kaevandamisel 1960ndatel ei leitud seoseid piibliga.
Arvasime, et peaksime tegema täiendavaid uuringuid.
Uurisime alternatiivseid piirkondi, mis juhatasid meid Khirbet el-Maqatiri.
1995. a alustasime siin kaevamisi.
Vastavalt Antiigiameti andmetele oleme suurim kaeveala Iisraelis.
Kell viis hommikul on piisavalt valge, et kaevandamisega alustada.
Kaevame kuni hommikusöögini.
Meil on imeline hommikusöök väljal ning seejärel kaevame keskpäevani.
Palju arvavad, et kaevame keskpäevani kuumuse pärast,
kui tegelikult pole see põhjuseks.
Lõpetame, sest kuskil kl 11 ajal muutub siin väga tuuliseks.
Keskpäevaks on tuul nii tugev, et see puhub ümber meie varjupurjed,
mistõttu muutub nende ülevalhoidmine ohtlikuks.
Me kaevame ruudustikuliselt.
Arheoloogilised väljakud on 6x6 meetrit.
Vahel kaevame mõni kast edasi, mõnikord aga mitte.
Oleneb, millist materjali me kaevandame.
Inimesed arvavad, et need vaod väljakutel
on meile mugavuse huvides, et seal kõndida,
kuid see pole selle jaoks.
Tegelikkuses on need meile lähtepunktideks.
Kogu me tegevus mõõdetakse nende tugipunktide suhtes.
Antud väljakul võib viibida
neli kuni kaheksa inimest, kes töötavad juhendaja käe all.
Ütleme, et leiame ühe mündi mullast.
Me jaoks on väga oluline
teada kõiki lähtepunkte, kus see münt asetses,
seda nii vertikaalselt kui horisontaalselt,
sest hiljem pole neid lähtepunkte, millele tugineda.
Esemete leidmise ja dokumenteerimise juures
on kõige olulisem teada, millisel tasandil need olid.
Tel Burna asub Gati, mida tuntakse vilistijumalate
ja Laakise vahel, mis oli tollal peamine Juudamaa linn.
Meil on professionaalne ülevaataja,
kes tuleb hooaja algul ja seab võrdlusaluse,
milline on meie absoluutne kõrgus.
Paneme igal päeval üles mõõteriista, mis loeb tasemeid.
Kasutame mõõtmiseks mõõteriista ja kinnitame selle objekti kohale.
Oleme Jeesuse kodulinnas, Naatsaretis.
Minu seljataga on maja, mis oli ilmselt Jeesuse kodu.
Arheoloogilise nurga pealt on see märkimisväärne,
sest see annab meile lisainfot, kuidas elasid naatsaretlased.
Väljakaevamised teistel aladel, mõned ainult ühe kvartali kaugusel,
on andnud meile märke, et Naatsareti inimesed polnud vaesed.
Esitlen teile seda maja.
See pärineb 1. sajandist.
Maja avastati 2009. a ja oli suureks üllatuseks.
Selle maja vundament asub Jeesuse elukoha naabruses.
Algselt arvasime, et Naatsaret oli Jeesuse ajal vaene küla.
Arvasime, et seal oli vaid mõni maja ja et keegi ei teadnud sellest kohast.
Antud maja oli üllatuseks.
See oli tugev, hästi ehitatud, üsna rikas ja kahekorruseline maja.
Seega oli see üsnagi rikas maja.
Leidsime siit kolm eset.
Kaks nendest olid anumad, mis on tehtud kivist.
Sellest võib järeldada, et siinsed elanikud oli juudid,
sest nad sõid vastavalt koššeri tavale.
Kolmandaks leidsime õlilambi, mis pärineb Jeruusalemma templist.
Arvame, et see pere oli juudid,
kes käisid üks või kaks korda aastas Jeruusalemmas palverännakul.
Jeruusalemma templisse minnes tõid nad endaga kaasa õlilambi,
mis andis valgust sellele kojale ja tõi endaga kaasa õnnistuse.
Tulime just Hiskija tunnelist, mis on valmistatud 8. saj. pKr,
et varustada Assüüria kuninga Sanheribi oodatud piiramise ajal.
Nad tahtsid Jeruusalemma piiramise ajal usaldusväärset veevarustust.
See oli geniaalne inseneriteos,
mis oli üle 500 meetri pikkune ja mille ehitust alustati eri otstest.
See oli tähelepanuväärne.
Me ei teadnud, kus asus Jeesuse ajal Siiloa tiik.
Koht, kus seisame praegu, avastati kõigest mõni aasta tagasi.
Siin on näha tolle aja trepiastmeid.
Need kaks trepirida on uued, et oleks turvalisem.
Siin on osake originaalsest Siiloai tiigist.
Treppides alla tulles jõudis tiigini.
Siit edasi minna ei saa, sest ees on era viljapuuaed.
Võib-olla hakatakse siin ühel päeval kaevandama.
Ülejäänud tiigist asub siin, seega on 1/3 tiigist avastatud.
Siiloa tiik avastati 2004. a oktoobris, kui hakkasime kaevandama.
Enne seda jooksis siit tänav,
kuni selle nurgani, mis siit otsast paistab.
Need trepid siin on leitud kanalisatsioonitorustiku valmistamisel.
Näete musta toru?
Kaevandamise algul liigutati kivi, mis oli 2000 aasta vanune.
Hakkasime kaevandama kuni leidsime need trepid
ning sealse nurga ja selle nurga.
Usume, et leidsime õige Siiloa tiigi.
Kaevandame siin sondaaži,
mis on nagu testhelindus, et näha, mis on tsisterni juures.
Meil on siin tsistern antiikajast
ja mis leidis kasutust ka praegusel ajal.
Meie huviks on näha tegevust tsisterni ümber
ning kuidas see on seoses sünagoogiga.
Väike haamer on peamine vahend, mida kasutame kaevandamisel.
Proovime tasandada
See sarnaneb kiikumisega, tuleb lasta haamri raskusel kanda.
Niiviisi saab ala üsna tasapinnaliseks.
Me ei taha, et mulda koguneks liiga palju.
Seega suur osa ajast pühime ja viime üleliigse minema.
Kui materjal muutub, vahetame labidad välja.
Kaevame kuskil 45% nurga all
ning tungime sügavale mulda, et näha veelgi täpsemini.
Üks olulisi asju kaevandamisel
on et kaevaksime samal tasandil, mitte mõnes kohas sügavamalt,
kui me just pole kindlad, et seal tõesti leidub midagi.
Põhjus on selles, et kui hakkame sügavamale liikuma
ja kaevame auke, siis võib varem
või hiljem materjal kokku seguneda.
See saastab kaevandamist, mistõttu tahame teha kindlaks,
et kaevandame sama ajastu jäänuseid.
Selleks, et hoida kõike puhtana, kaevandame samal tasandil.
Hulk on ühemeetrine muldkeha, mis asetseb meie väljakute vahel.
Praegusel juhul leidsime munakivi pinnase.
Enamus munakividest on ära kulunud.
Eemaldasime enamuse neist turvalisuse mõttes.
Mõned on liiga kaugel sees, et neid välja saada.
Siit otse alla minnes leidsime tuhakaevu.
Siin on näha tuhakaevu mitut erinevat kihti.
Me lugesime viis erinevat kihti.
Seega meil on siin halli, musta, pruunikas-halli
ning kollast liiva, mis on ülemine tuhakiht.
Viimaks on veel üks must tuhakiht.
Oleme sünagoogi hoonest põhjapool,
kuid oleme sünagoogist ise palju kõrgemal.
Selleks läbime kaasaja pinnasekihti algse sünagoogi hooneni
jõuame teel keskaja kihini, kuid ei ole veel sinnani jõudnud.
Antud väljak on Jocelyn Burney järelvalve all.
Nii nagu Jodi juba ütles, alustasime siin maapinna tasandilt,
umbes 1,5 m üles poole.
Nüüd suundume täidise poole, mida on kerge kaevandada,
Loodame, et jõuame päeva lõpuks kaasaegse osani.
See on see maapinna tasand, millest alustasime, kus asub põhiosa.
Need suured kivid siin
on kõik kaasaegse seina osad, mida esialgselt kaevandasime.
See lõpeb siin peale vundamenti
ning on näha, et peale seda ei tule midagi.
See on täide, mida oleme viimastel päevadel
järeleandmatult kaevandanud, et jõuda keskaja ehitiseni.
Olemas on teatud tüüpi esemeid või leide,
mida kaevame välja seoses arhitektuuriga, ehitusjäänustega,
mis aitavad meil kaevatut dateerida.
Kuidas me dateerime?
Ütlen ikka: "Enne kui vastad sellele küsimusele -
mida iganes sa siis kasutad dateerimiseks -,
peab see mahtuma ühte kahest kategooriast."
Sel peab olema kas kuupäev peal
või peab see olema äärmiselt levinud leid arheoloogias.
Mündid kannavad muidugi ajastut, kuna on dateeritud ja vermitud.
Kõigile nendel esemetel antud kategoorias
on eelised ja puudused.
Ma ei lasku detailidesse,
kuid näiteks müntidel on eelis, sest need on dateeritud.
Samas on neil ka palju puudusi.
Üheks puuduseks on kulumine.
Oleme leidnud münte, millel pole enam kuupäeva näha.
Need on kasutud.
Järgmine probleem müntide juures, mida ka arheoloogid unustavad,
et mündid olid antiikajal ringluses veel pikka aega peale vermimist.
Umbes viis aastat tagasi ei lubanud muinsuskaitseamet
arheoloogidel kasutada metallidetektoreid.
See pani meid ebasoodsasse olukorda,
kus rüüstajad ja vandaalid võisid tulla arheoloogide uurimispinnale.
See polnud ainult meie mure vaid üleüldine probleem Lähis-Idas.
Nemad tõid muidugi metallidetektorid, mistõttu olime suures puuduses.
Õnneks toimus viis aastat tagasi
toimus muinsuskaitseametis seaduse muudatus
mistõttu tohime nüüd kasutada metallidetektoreid.
Seega on meil üks selline ka igapäevaselt kohapeal olemas,
mis käib üle meie väljaku kui ka sõelumis- ja prügihunniku.
Iga 15 minuti tagant leiame me mündi.
Oleme hetkel leidnud väljakaevamistel kuskil tuhat münti.
Metallidetektor ei leia mitte ainult münte vaid ka teisi esemeid.
Meil on siin vanemaid asju,
pronksmedaleid, tööriistu, pintsette, tange, meigi vahendeid.
Huvitav on see,
et see oli tüüpiline teise templi perioodi linn,
kus praktiseeriti rituaalset puhtust.
Ilmselt kasutasid naised meiki,
sest oleme leidnud nende meigitarbeid, ehteid jne.
Ta sai praegu tabamuse.
Siin see on.
Seda münti siin kutsutakse ripatsmündiks.
Näete kust seda on lõigatud?
See on siit kandiline.
Seda on lõigatud siit ja sealt ning see pole täiesti ümmargune.
See tähendab, et neid oli rihmal palju.
See pärineb ilmselt 1. sajandist pKr.
See on üks tuhandest mündist, mille oleme leidnud
Khirbet el-Maqatirist, et saada piirkonnsat pilti.
Keraamika esmasel leidmisel teeme kohese tuvastuse.
Keskmiselt on meil väljakul 3-30 erinevat artefakti.
See tähendab, et igas asukohas on leidudel erinev lugu.
Sel juhul saad sa muuta antud asukoha mingiks teatud perioodiks
ning asetada kronoloogilisse järjekorda.
Me loeme ja õpime jooksvalt ning teeme seda igal päeval.
Kui väljaku ülevaatajad liiguvad siin ringi,
teavad nad kronoloogiliselt, millisel maastikul nad töötavad.
Muide, see on imeline ala sellise paiga jaoks.
See on keraamika rikas paik.
Keraamika taevas.
Kolm aastat tagasi kaevandasime kaks skarabeust suletud kaevekohast.
Need olid väga olulised, sest üks neist pärines
Hyksose perioodist, see oli kesk-pronksiaeg,
mis aitas meil dateeerida kindluse rajamist.
Seejärel oli meil skarabeus, mida võime kindlalt dateerida
18. Egiptuse dünastiasse kas Amenhotep või Thutmose III aega.
See oli väga oluline, sest see oli kindluse hävitamise aeg.
Need kaks kivi minu jalge all on väga olulised,
kuna annavad meile väljakaevamistel kinnitatud üksuse.
Väga vähesed meie aladest on pitseeritud.
Teisisõnu me ei saa kuidagi tõestada, et need on antiikajast saati rikkumata.
Liigume edasi ja eemaldame selle suure kivi siit.
Kas saaksite mulle abikäe ulatada?
Pöörame selle ümber ja seejärel paneme teise kivi otsa.
Seejärel libistame selle sinu alale.
Seeläbi paljastub me jaoks antud pinnas.
Esimest korda kahe tuhande aasta jooksul
saame vaadata, mis peitub selle kivi all.
Näen seal koheselt keraamikat.
Brian, võta see murtud keraamiline tükike sealt.
See on seal väikses augus.
Seal allpool tundub olevat vanem periood.
Alustame kaevamisega paari minuti jooksul.
See on oluliste asjade väljakaevamine.
Siin on üks luu.
Kas ulataksid mulle punase võrkkoti?
Dr Peterson selgitab välja luu.
Esiteks vaata seda.
Võib olla ka inimene, ei tea..
Peame seda analüüsima.
Liigume tasandades sentimeetri võrra tagasi.
See stratigraafia.
Uurime, kuhu käepide viib.
See pole tehtud 1. sajandi revolutsiooniks.
Tundub, et see on paremini tehtud.
Esimese hooga ütleksin, et see on hellenismi ajast.
Mida me aga tahame on käepide, mis on kinnitatud kuskile serva külge.
Nii saame selgust.
Dr Peterson, kas võiksime heita pilgu ühele skarabeusele?
Selle skarabeuse leidsime u tund aega tagasi dr Petersoni juhtimisel,
kes on Vana Testamendi professor Lee Ülikoolis.
Kõik meie kolm skarabeusi leiti samast piirkonnast.
Võite näha, et see on pehme lubjakivi, seega peab olema väga ettevaatlik.
Viime konservaatori kätte, et see säiliks korralikult.
Ta võib teha hinnangu.
See on sõnnikumardikas, mida leiab siit alati.
Egiptlased uskusid,
et sõnnikumardikas paneb igal hommikul päikese tõusma.
Tagasi vaadates saame öelda..
Dr Peterson, mida võib siin näha?
Tundub, et siin on üks kartušš,
mis pärineb kas Thutmosis III või Amenhotep II ajast,
mis kinnitab meie teooriat, et see pärineb 15. sajandist.
See on päris hämmastav.