Det här är en nål från det första århundradet.
Man har fixat segel och nät med den.
Det är intressant då folk får höra berättelsen -
om hur svårt det är för en rik att komma till himlen.
Som för en kamel att gå igenom ett nålsöga.
Här ser vi att nålsögat är större än vi i allmänhet tänker oss.
Det är vad arkeologin gör: Den kastar ljus på bakgrunden till -
ordstäv så att de får samma betydelse som de historiskt sett haft.
Ingen plats har väckt äventyrares och arkeologers intresse -
lika mycket som det Heliga Landet. Påminner det vi gräver fram -
i Israel om det vi kan läsa om i evangelierna?
ARKEOLOGIN OCH JESUS
För att besvara frågan ska vi följa två stigar.
Vi följer arkeologins processer bland topparkeologer i Israel.
Samtidigt följer vi NT-forskaren doktor Craig Evans -
då han avslöjar banbrytande fynd -
som kastar ljus på Jesu liv, död och uppståndelse.
Evangelisterna bara antog att vi vet vad de talar om -
då de talar om den materiella kulturen.
De nämner en väg, vi måste tänka oss hur vägen såg ut.
Eller hur ett hus såg ut.
Matteus, Markus, Lukas och Johannes ger inga detaljer.
De tror att de inte behöver. - Förståelsen av Jesu tid -
kommer bara från två källor. Historia och arkeologi.
Vad är arkeologi? Det är att studera det förflutna -
grundat på mänsklig materiell kultur.
Vad betyder det? Att arkeologer lär sig om det förflutna -
genom att studera lämningarna av det som människor tillverkade -
och lämnade efter sig: byggnader, keramik, mynt. Allt sådant.
Materiell kultur och texter har båda fördelar och nackdelar -
då de studeras. T.ex. texter ger oss berättelser.
Vi behöver bara läsa berättelsen på originalspråket.
Om den så skrevs på hebreiska eller grekiska.
Eller latin. Man försöker finna den på originalspråket.
Inte översättning. Översättning är alltid tolkning.
Man vill inte ha en tolkning utan få en egen förståelse.
Textforskare har sina egna nackdelar.
En av dem är att texterna -
skrevs av den skrivkunniga eliten.
Vilken andel utgjorde den skrivkunniga eliten under antiken?
Ca 90 % av befolkningen syns inte i texterna.
Det är den skrivkunniga eliten som syns.
Den bor i huvudstaden eller på något annat ställe.
Vi vet t.ex. nästan inget om slaveriet under antiken.
Varför? De skrev inget om det. Det finns nästan inget om kvinnor.
Nästan inget om barn eller om vissa människors vardag.
Det finns inte. Vi begränsas till antikens författares ensidighet.
Den avspeglar tiden de talar om och ibland -
glömmer forskarna att det finns ett gap mellan -
berättandet och texten.
Såvitt jag vet kom det senaste beviset för Jesu tid -
från Qumran för ca 50 år sedan.
Under följande 50 år hände inget, inga nya dokument.
Men på utgrävningarna kommer det varje dag ny keramik -
som bär på ny information -
om olika tider, även Jesu tid.
Då man gräver på en plats från åren 0-100 i Galileen får man -
nytt material varje dag.
Allt i den materiella kulturen har värde då en stad ska förstås.
Vi närmar oss inte via texter. Arkeologerna känner till texterna.
De studerar den antika omgivningen för att se och dra slutsatser.
Det finns en viss autenticitet -
hos det man finner i jorden.
Ingen planerar vad man ska slänga eller tappa bort.
Vi finner ett örhänge. Precis som i dag tappade folk då ena örhänget.
Fynden representerar hela befolkningen.
Här finns varor tillverkade av män, kvinnor och barn.
Allt det har ett värde då vi rekonstruerar historien -
och hur man levde. Man får handskas med material -
som våra förfäder handskades med för så länge sedan.
Tiden försvinner. - Vad säger det oss -
om människorna i det förflutna? Det är en vetenskapsgren -
som belyser en viss aspekt av livet i det förflutna.
Historia är att studera det förflutna utgående från skrifter.
Det människor skrev studeras av historikerna.
Vetenskapsgrenarna kompletterar varandra -
men vi använder olika information för att lära oss om det förflutna.
Vi tar informationen ur marken.
Då den avlägsnas ur sin kontext faller den sönder mycket snabbare.
Då vi tar informationen ur marken så förstör vi den.
Arkeologi är en förstörelseprocess.
Då jorden eller stenen är uppgrävda kan de inte läggas tillbaka.
Arkeologi är inte exakt, hård vetenskap.
Den är ett experiment som inte kan göras om.
Det kan inte dupliceras. Man får bita i äpplet en gång.
Vi är i Nasaret, Jesu hemby.
Bakom mig finns ett hus som kanske var Jesu hem.
Ny arkeologi tyder på att huset är från den tiden, -
möjligen det första århundradet.
I så fall är det möjligt att Jesus växte upp här.
Även om det inte var just här var det inte långt härifrån.
Det är möjligt att Han som barn traskade på gatan framför huset.
Han kanske besökte det. Ur arkeologisk synvinkel sett -
är det viktigt, för det ger oss vidare information -
om hur människorna i Nasaret levde.
Varsågod och ta en noggrann titt innanför dörren.
Här finns några fåror i stenen.
Här har funnits järnkonstruktioner -
som skyddade dörröppningen från inkräktare.
Det här indikerar att det inte varit en fattig persons kyffe -
utan ett väletablerat hem. - Jag tror att Jesu familj -
inte befann sig längst ned på den ekonomiska stegen.
Längst ned fanns bönderna och de som kallas fattiga.
De som svalt. Jag är inte helt bekväm med termen -
då den har med sig olika konnotationer.
En låg levnadsstandard. En by som inte mer än överlever året.
En fattigdom som liknar dagens hemlöshet.
Dessa människor är hantverkare. I de utgrävningar vi kan göra -
i Nasaret och andra galileiska byar från det första århundradet -
finner vi inte den fattigdomen. Den verkar vara helt osynlig.
Det här är en krukmakarby. En hantverkarby.
Jordbruket är inte frånvarande trots det. En jordbruksekonomi.
Frågan är var de brukade jorden.
Marken i Beit Netofa-dalen var dyr.
Aristokraterna ägde den. Men här finns sluttningarna.
Här finns olivträd. De brukar jorden och jobbar med keramik.
Man kan se hur de lär sig bli bättre hantverkare -
på de provbitar som de övade på.
Här finns välbyggda hem enligt den tidens standard.
Vi ser skillnad på bättre och sämre byggda hem.
Men här finns inga dåligt byggda hem.
Här finns välfogade stenväggar som kan bära två våningar -
putsade på in- och utsida för att stå emot vädret.
De är svala på sommaren och varma på vintern.
De reglerar temperaturen lika väl som en välbyggd romersk villa.
Båda modellerna, både ohuggen natursten och puts -
och huggna stenar, formar människobyggda grottor.
Jag vill inte placera Jesu familj bland de rika klasserna -
men de svalt inte heller.
Arkeologi är inte billigt. Vi har en budget att hålla.
Våra verktyg, resor och publikationer.
Så måste man också samla ett team.
Utmaningen är att ordna så att allt händer på en gång.
Personalfrågan är den svåraste.
Man måste vara på fältet fyra veckor i rad. Folk är inte vana -
vid uteliv i en så lång tid. Solen blir en fiende.
Alla arkeologiska utgrävningar tas om hand på olika sätt.
Det beror helt på utgrävningens ledares omdöme.
Den arkeologiska närvaron -
har ett bakgrundsarbete och en infrastruktur som folk inte vet om.
Planeringen tar upp till många år.
Nästa års utgrävningsplanering börjar då jag är tillbaka i USA.
Vi planerar när och var vi ska gräva.
Vi rekryterar volontärer och studerande som får komma och gräva.
Ledarens ansvarsområde är brett.
Jag står framför Kapernaums synagoga.
Kapernaum var platsen för Jesu högkvarter.
Det blir speciellt tydligt i de första kapitlen i Markusevangeliet.
Synagogan bakom mig fanns inte på Jesu tid.
Den är från 300-talet. En vacker byggnad i kalksten.
Under mig finns den svarta basaltgrunden.
Arkeologer tror att den kan dateras till det första århundradet.
Grunden på vilken den Jesutida synagogan stod.
Vi vet detta då vi blottlagt grunden under -
årtionden av arkeologiska utgrävningar på platsen.
Man måste fråga sig varför någon skulle bygga en dylik synagoga -
med ornamenterade pelare, kapitäl, socklar, -
inskriptioner, vackert hantverk.
Varför bygga en så stor och fin synagoga på en så dålig grund?
Grunden inte bara lutar -
åt ett håll, utan även åt det andra.
Vi har en grund som inte är plan.
Den är i dåligt skick. Den är inte rätlinjig.
Jag tror att det bara finns en förklaring.
Det var den ursprungliga grunden för synagogan.
Paulus skriver i 1 Kor 3 -
att den ursprungliga grunden för församlingen är Kristus.
Den ska vi bygga på. Han uppmanar Apollos och andra evangeliets -
tjänare att se upp hur de bygger på den grunden.
Kvaliteten på deras arbete blir synligt i framtiden.
Här reflekteras en judisk attityd. Inte kristen, utan judisk.
Man bygger på den ursprungliga grunden. Det gjordes på 300-talet -
då denna vackra synagoga byggdes.
Grunden var inte rätlinjig och den lutade. Ändå byggde man på den.
Kapernaum var högkvarteret för Jesu verksamhet.
Varför Kapernaum? Det kan delvis bero på -
att Petrus svärföräldrar bodde här och gav dem någonstans att bo.
Läget på Genesarets nordvästra strand är också strategisk.
Man kunde åka båt över sjön eller söderut till andra städer.
Vägarna gick också längs den västra stranden.
Sedan svängde de in mot land mot byar som Korasin -
och Nasaret och Kana och andra byar.
Jesus reste mycket. Han behövde ett nätverk av vägar.
Han och lärjungarna behövde ta sig snabbt fram för att predika -
och förkunna Guds rike och betjäna människor.
Det här är en nyckelplats i Jesu tjänst.
Det är glädjande att få se det arkeologiska arbete som gjorts.
Hur blir man arkeolog?
Jag minns att jag för 25 år sedan tänkte -
att jag vill leda en utgrävning i Israel.
Jag ville undersöka. Bakgrunden till bibeltexten betyder mycket.
Jag ville undersöka den. Men hur?
Det beror på hurdan arkeologi du vill arbeta med.
Det finns olika typer som har att göra med tid och läge i världen.
Vid sidan av studierna blev jag involverad -
som volontär. Jag lärde mig om människor och system -
och hur det hela fungerade.
Volontärerna behöver ett öppet sinne.
Före denna resa visste jag inget om arkeologi -
men nu kunde jag tala i 45 min om denna utgrävning.
Hur gräva rätt, hur följa metoden väl.
Hur träningen ser ut beror på vilken period man är -
intresserad av och var i världen man vill jobba.
Den som jobbar i Mesoamerika får en annan träning än jag.
De lär sig om mesoamerikansk civilisation -
och den vet jag inget om.
Den som jobbar med förhistorisk arkeologi får en annan träning.
Den träning man som arkeolog får beror mycket på den tidsperiod -
och den del av världen man är intresserad av.
Vilken var gnagarnas roll i Betsaida?
Varför är vi plötsligt intresserade av möss?
Möss och råttor finns alltid där människor bor.
Man finner möss och råttor överallt.
Ibland speglar de befolkningen.
T.ex. bär vissa råttor på sjukdomar -
och vissa gånger då vi ser att befolkningen minskat -
så kan vi koppla det till sjukdomar -
som spreds av råttor.
Vi vet vilken typ av råttor som gör det.
Om vi finner de råttorna på någon plats och ser att -
befolkningen minskat vet vi varför. Ingen text nämner detta.
Arkeologins problem är att göra om rum till tid.
Hur tänker vi på det förståeligt i stället för i meter och centimeter?
Keramik är en av huvudmetoderna.
Vi har god, daterbar keramik som ger mycket info -
om dem som använde keramiken.
Vi gräver fram ca 3000 bitar keramik dagligen här.
Av dem är ca 20 % diagnostiska bitar.
Om vi kan datera de former vi ser, särskilt indikatorerna... -
Kanter, handtag, bottnar är intressantast.
...då kan platsen där vi gräver, locus, -
placeras i en viss tidsperiod.
Det går att säga var vi gräver kronologiskt.
Vi avläser dem medan vi jobbar, varje dag.
Då övervakarna kommer -
vet de vilken tidsperiod de jobbar i.
Alla som besöker Jerusalem borde gå i den sk Hesekiels tunnel.
Den byggdes under Hesekiels ledning på 700-talet f.Kr. -
för att skydda staden från ett väntat assyriskt anfall -
som inträffade under Sanheribs befäl.
Hesekiel ville se till att det fanns vatten inne i staden -
innanför murarna. Tunneln ledde Gihons källas vatten in i staden.
Tunneln är hela 500 m lång, vilket är mycket långt.
Hesekiel lät gräva ut tunneln i själva klippgrunden.
Staden Jerusalem fick tillgång till Gihons källa -
om staden belägrades, och rädslan för det fanns.
Sanherib belägrade staden på 700-talet f.Kr.
Här kom de ner till källan, -
fick vatten och kunde bära upp det.
Assyrierna visste inte om det.
De kunde inte förorena källan eller hindra det hela.
En teknisk bragd, vilket vi ser då vi går i tunneln. Häng med!
Då man kommer ner i tunneln märker man att den är ganska trång ibland.
Emellanåt strömmar vattnet med kraft.
Ibland når det ända upp till min halva höft.
Ibland måste jag böja huvudet för att inte slå det i taket.
I slutet på tunneln kommer vi till en plats -
med en inskription. Detta är en kopia av Hesekiels inskription -
där man firar att tunneln blivit klar.
Du ser på något som är mer än 2700 år gammalt.
Här finns sju rader med paleo-hebreisk text.
De är från 700-talet f.Kr. Vi kan läsa den.
De firar att grävarbetet i båda ändar mötts i mitten -
på ett oerhört exakt sätt.
Det lyckades med hjälp av ljud.
De knackade och lyssnade och möttes så bara några cm ifrån varandra.
En teknisk bragd på den tiden.
Originalet finns nu i Turkiet.
Israel var ju då en del av det osmanska imperiet.
Det här är en kopia av inskriptionen -
som finns utställd i dagens Turkiet.
Det går inte ett ögonblick, vad jag vet, utan att vi -
förändrar sättet vi förstår den tidiga judendomen och kristendomen på.
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7