See on esimese sajandi nõel, millega kinnitati purjeid ja võrke.
See on huvitav, et inimesed, kes kuulevad lugu sellest,
et rikka taevasse saamine on võrreldav kaameliga,
kes üritab minna läbi nõelasilma.
Tegelikkuses on nõelasilm suurem kui oskame esialgu märgata.
Arheoloogia tegeleb just sellega.
See valgustab ütluste tausta,
et võiksime aru saada, mis tähendus oli sel tol ajal.
Mitte ükski muu koht maapeal pole seiklejate arheoloogide seas
pälvinud sellist uudishimu nagu seda teeb Püha Maa.
Kas see, mida Iisraelis üles kaevame
sarnaneb lugudega, mida loeme Jeesuse kohta evangeeliumitest?
ARHEOLOOGIA + JEESUS
Sellele küsimusele vastamiseks on meil kaks teed.
Täna avastame koos parimate ekspertidega
arheoloogia protsesse, kui kaevame Iisraelis.
Sellel teekonnal liitub meiega Uue testamendi teadlane
dr Craig Evans, kes paljastab murrangulisi avastusi,
mis valgustavad Jeesuse elu, surma ja surnust ülestõusmist.
Evangeeliumi kirjutajad oletasid, et teame, millest nad räägivad
kui nad kirjeldasid tolle aja kultuuri, mida nad ei kirjelda üksikasjalikult.
Nad lihtsalt märgivad ära, et Ta on teel kuhugi
ja me peame uurima, milline oli see tee.
Kui nad on kuskil majas,
peame meie uurima, milline see maja välja nägi.
Kuna Matteus, Markus, Luuka ja Johannes ei räägi meile detailidest.
Seda ei peetud vajalikuks.
Jeesuse aja mõistmine võib tuleneda ainult kahest allikast.
Üheks on ajalugu ning teiseks arheoloogia.
Mis on arheoloogia?
Arheoloogia on mineviku uurimine,
mis põhineb inimese materiaalsel kultuuril.
Mida see tähendab?
See tähendab, et arheoloogid õpivad minevikust,
vaadates jäänuseid, mida inimesed on valmistanud ja maha jätnud.
Selleks on ehitised, keraamika, mündid jm selline.
Materiaalsel kultuuril ja tekstil
on uurimises omad eelised ja puudused.
Tekstid näiteks jutustavad meile loo.
Kogu võimalik info tuleb lihtsalt algkeelest välja lugeda.
Kui see on heebrea keeles, siis loed heebrea keeles,
sama moodi kui tekst on kreeka või ladina keeles.
Tavaliselt püütakse infot saada algkeelest mitte tõlkest,
sest tõlge on seletus.
Sa ei taha saada kellegi seletust vaid enda arusaamist.
Tekstiteadusel on omad miinused.
Üheks miinuseks on et tekstid kirjutati kirjaoskajate eliidi poolt.
Milline oli kirjaoskajate eliidi osakaal antiiksel ajal?
10% olid kirjaoskajad,
90% olid kirjaoskamatud, keda ka tekstis ei kajastata.
Seega peegeldab tekst pigem kirjaoskajate eliiti,
kes asusid ilmselt kuskil pealinnas või muudes kohtades.
Meil ei ole näiteks pea mingit teavet orjastamise kohta antiigiajal.
Miks nad ei kirjutanud midagi?
Meil on vaevu teavet naiste või ka laste kohta.
Meil pole isegi teavet inimeste igapäevaelu kohta.
Kaotame need osad ja piirdume vana aja autorite eelarvamusega,
mis peegeldavad antud perioodi, mida ta kajastab.
Teadlased kipuvad seda vahepeal justkui unustama,
et jutu loomisel ja tekstil on suur vahe.
Viimane teadaolev tõestus Jeesusest tuli 50 aastat tagasi Qumranist.
Viimase 50 a jooksul pole midagi juhtunud ega leitud uusi dokumente.
Kaevanduses leitakse iga päev uusi keraamilisi tükke,
mis annavad uut informatsiooni erinevate aegade, ka Jeesuse kohta.
Kaevandades 1. sajandi Galileas, leiab sealt iga päev uut materjali.
Linna mõistmiseks on iga leitud ese olulise tähendusega.
See pole tekstiline lähenemine.
Arheoloogid teavad tekste ja uurivad iidset keskkonda
ning rekonstrueerivad paika, mille põhjal nad saavad teha järeldusi.
Selles, mis leitakse on teatud autentsus.
Keegi ei planeeri ette ära asjade minema viskamist või kaotamist.
Täpselt nagu tänapäeval kannavad inimesed kõrvarõngaid
ja kaotavad ühe poole, leiame meiegi üksikuid pooli.
Pole küsimustki kogu elanikkonna esindamises.
Meil on leide nii meestelt, naistelt kui lastelt.
See kõik on oluline ajaloo taaskujutamisel,
kuidas inimesed elasid, et leiaksid ka funktsiooni esemele,
mida me esivanemad kasutasid kaua aega.
Aeg kaob ja variseb kokku.
Mida ütleb see tolle aja inimeste kohta?
See heidab valguse teatud tahule mineviku elus.
Ajalugu on mineviku uurimine, mis põhineb inimeste andmetele.
Ajaloolased uurivadki seda, mida inimesed on üles kirjutanud.
Need on üksteist täiendavad teadusharud.
Uurime kõik minevikku,
kuid kasutame selleks erinevaid infoallikaid.
Me sõna otseses mõttes hangime informatsiooni maapinnalt.
Kui eemaldada ese selle asupaigast, on see haavatav füüsikaseadustele.
Kui me hangime teavet maapinnalt, siis hävitame seda protsessi käigus.
Arheoloogia on põhimõtteliselt hävitamise protsess.
Kui oled juba kord kaevanud ja võtnud selle kivi välja,
ei saa sa enam kunagi panna seda tagasi nagu see oli.
Mulle meeldib öelda, et arheoloogia ei ole täppisteadus.
See pole raske teadus,
kuid on eksperiment, mida ei saa korrata.
Seda ei saa korrata.
Arheoloogina saad õunast vaid kord hammustada ja kõik.
Oleme Jeesuse kodukülas, Naatsaretis.
Minu selja taga on maja, mis oli ilmselt Jeesuse kodu.
Hiljutised arheoloogilised uuringud viitavad sellele,
et see ehitis pärineb 1. saj. eKr.
Kui nii, siis on võimalik, et Jeesus kasvas siin üles.
Isegi kui see polnud täpne paik, polnud ta kodu siit kaugel.
Väga võimalik, et Jeesus jalutas
lapse- ja nooruspõlves mööda seda majaesist tänavat.
Võibolla isegi külastas seda.
Arheoloogilisest vaatenurgast on see avastus märkimisväärne,
kuna annab meile lisateavet, kuidas Naatsareti elanikud elasid.
Kutsun teid minuga vaatama selle ukseava sisemust.
Siin on näha mõningaid õnarusi,
mis tuleneb rauatöödest, mis pakkus sissetungijate eest.
Siin on veel üks viide sellele, et see on midagi enamat,
kui üks vaese mehe hurtsik vaid pigem jõukas kodu.
Arvan, et Jeesus ja Ta pere polnud majanduslikult madalal kohal.
Majandusliku redeli allosas
olid talupojad ja vaesed, kes olid näljas.
Ma pole päris rahul selle terminiga,
kuna võib esile tuua vastandlikkust nagu need, mida eelnevalt mainisin.
Väga madala elatustasemega.
Küla, mis toodab aasta jooksul ainult nii palju, et ära elada.
Vaesus sellisel määral,
mis võrdub me jaoks kodutuks olemisega.
Need inimesed on käsitöölised
ning kõigist väljakaevamistest, mis vähegi võimalikud nii Naatsaretis
kui teistes 1. saj. Galilea külades, ei leia me sellist vaesust.
Tegelikult on selline vaesus meile praktiliselt nähtamatu.
See on keraamika valmistamise küla, seega on see käsitööliste küla.
Mitte ükski küla ei saa hakkama põllumajanduseta.
Siin oli põllumajandus.
Küsimus on, kus nad tegutsesid?
Maa-ala Beit Netofa orus oleks olnud liiga kallis.
Arvan, et käsitöölised poleks suutnud seda omada.
Neil olid talud mäenõlvadel ja oliivipuud.
Seega pidasid nad talusid
ja suur osa nendest inimestest tegelesid keraamikaga.
Sealt on näha protsessi, kus nad õppisid,
kuidas olla hea käsitööline, harjutades tööd kildude ja savi peal.
Oleme leidnud tolle aja standardi kohta hästi ehitatud kodusid.
Võime küll leida erinevusi paremini ja halvemini ehitatud kodude vahel
kuid me pole suutnud leida halvasti ehitatud kodusid.
Leiame nutikalt laotud kivimüüre,
mis moodustavad seina, mis hoiab koos kahte korrust
ja on nii seest kui väljast krohvitud, et kaitsta ilma eest.
Seega on need majad
märkimisväärselt külmemad suvel ning soojemad talveajal.
Need majad olid sama head temperatuuri reguleerijad
nagu roomlaste villades.
Mõlema majade ehitusmeetodid, olenemata,
kas kasutati lihvimata põllukive ja krohvi
või lihvitud kive, siis mõlemast saab teha koopaid.
Ma ütleks, et Jeesus ja ta pere ei kuulunud just küll rikaste klassi,
kuid samuti polnud nad ka kõige vaesemad.
Arheoloogia ei ole odav,
seetõttu on meil eelarve, kus on kirjas, palju peame koguma,
et maksta tööriistade, reisi ja väljastuse eest.
Nimekiri on pikk.
Seejärel peab tiimi moodustama.
Väljakutseks osutub see,
et kõik oleks organiseeritud ja juhtuks korraga,
sest tiimiliikmetega arvestamine on suurim väljakutse.
Tööpõllul peab olema järjest neljal nädalal.
Inimesed pole harjunud olema väljas nii pikka aega.
Päike on uuringutel meie suur vaenlane.
Iga arheoloogiline väljakaevamine on läbiviidud erinevat moodi.
Iga väljakaevamine sõltub kaevandamise juhi korraldustest.
Sellel arheoloogilisel alal
on ulatuslik taust ja infrastruktuur, mida inimesed ei näe ega tea.
Planeerimiseks läheb kuid ja aastaid.
Planeerimine järgmiseks kaevandamiseks järgmisel aastal
algab koheselt peale USA-sse tagasijõudmist.
Kõigepealt paneme paika kuupäevad,
millal hakkame kaevama ja kus täpselt hakkame kaevama.
Värbame palju vabatahtlikke ja õpilasi, kes aitaksid meid kaevandamistel.
Projekti juhi kohustused on üpris laiaulatuslikud.
Seisan hetkel Kapernauma sünagoogi ees.
Kapernaum oli koht, kus oli Jeesuse peakorter.
See on evangeeliumites väga selgelt välja toodud,
eriti Markuse evangeeliumi esimestes peatükkides.
Minu taga olev sünagoog pole muidugi Jeesuse aegadest.
See pärineb 4. sajandist.
See on hästi ehitatud, täpsemalt lubjakivist.
Minust allpool on mustad aluspõhjad.
Arheoloogid usuvad, et sellel vundamendil
seisis Jeesuse-aegne sünagoog, mis pärineb 1. sajandist eKr.
Teame seda, sest oleme need leidnud arheoloogilise kaevandamise teel,
mis on siin kestnud mitukümmend aastat.
Küsimus on aga selles,
et miks üldse ehitada sellise kvaliteediga sambad, kapiteelid,
jalamid ja lihtsalt ilusate kaunistustega sünagoog?
Miks keegi ehitab niisuguses suuruses sünagoogi
niivõrd viletsa alusega?
Selle alus üksnes ei kaldu, nii nagu eelnevalt kirjeldasin,
vaid on tõendeid, et kogu ehitis kaldub vastupidises suunas.
Sellel on alus, mis on kaldunud.
See on halvas seisukorras ja ehitatud ruudust välja.
Arvan, et ainuke selgitus
on et originaalis oli see sünagoogi vundament.
Pange tähele Pauluse sõnu 1. Korintlaste 3,
et õige ja algne vundament on rajatud Kristusele endale
ning peaksime selle ehitama Tema nimele.
Paulus hoiatas Apollost ja teisi evangeeliumi kuulutajaid,
et oleksime ettevaatlikud, kuidas ehitame sellele alusele,
sest ühel päeval saab nende töö kvaliteet avalikuks.
See peegeldab juudi olemusele.
See pole selgelt kristlik, kuid see on juutide arusaam,
et ehitada tuleb algupärasele alusele.
Täpselt seda tehti ka 4. sajandil, kui ehitati ka see ilus sünagoog.
Kuigi selle alus oli ehitusruudust väljas,
ehitasid nad siiski edasi.
Kapernaum on Jeesuse ja Ta teenistuse peakorter.
Miks Kapernaum?
Osaliselt võiks see olla seetõttu, et siin elasid Peetruse hõimlased
kes andsid talle osalise elukoha õiguse.
Usun, et see asukoht oli strateegiline asukoht Galilea loodekaldal.
Inimestel oli sealt võimalus lahkuda ja ületada jõge paadiga
või purjetada lõunasse teistesse linnadesse.
Samuti olid sõiduteed,
mis olid Galilea lääneküljel ja pöörudusid sisemaa küladesse
nagu Korasin, Naatsaret, Galilea Kaana ja teisteni Galileas.
Jeesuse teenistus oli rändlev, seega kuigi Tal olid peakorterid,
vajas Ta teedevõrku ja reisimiseks lihtsat ligipääsu,
et kuulutada jüngritega Jumala riiki ning teenida inimesi.
See on Jeesuse teenistuse võtmeasukohaks
ning on tänuväärt näha, mis arheoloogilist tööd on siin tehtud.
Kuidas saada arheoloogiks?
Mäletan end u 25 a tagasi mõtlemas,
et ühel päeval tahaksin juhtida kaevandamisprotsessi Iisraelis.
Tahtsin teatud kohti uurida
millel on piibellik taust, mis on mulle väga tähenduslik.
Mõtlesin, et mulle meeldiks uurida seda maad arheoloogiliselt,
kuid ei teadnud, kuidas.
Esmalt loeb, millisest arheoloogilisest uuringust sa oled huvitatud.
Olemas erinevaid tüüpe.
Enamasti puudutab see
erinevaid ajaperioode või erinevaid maailmaosi.
Peale akadeemilisele ettevalmistusele
läksin vabatahtlikuks ja hakkasin kõrvalt õppima inimesi,
sealseid süsteeme, kuidas seal asjad toimivad.
Minu arvates peaksid vabatahtlikud tulema väga avatud meelega.
Enne seda reisi ei teadnud ma arheoloogiast mitte kui midagi,
kuid praeguseks tunnen, et võiksin 45 min järjest rääkida,
kuidas kaevata õigesti ja järgida meetodeid õigesti.
Treenimine oleneb suurel määral, mis ajaperioodist ollakse huvitatud
ning millises maailmajaos soovitakse töötada.
Inimene, kes tahab töötada Mesoameerikas,
koolitatakse teisiti, kui mind.
Nad peavad tundma õppima Mesoameerika tsivilisatsiooni,
kuid mina näiteks ei tea selle kohta midagi.
Samuti treenitakse täiesti teisiti neid,
kes töötavad eelajaloolise arheoloogia sektsioonis.
Seega, millise väljaõppe vabatahtlik saab,
sõltub paljuski ajalisest perioodist ning maailmajaost.
Milline oli näriliste roll Betsaida ühiskonnas?
Miks me kõik oleme äkki hiirtest huvitatud?
Sellepärast, et hiired ja rotid on alati inimeste eluruumides.
Neid võib leida igalt poolt.
Vahel peegeldavad nad elanikkonda.
Teatud rotid kannavad endaga haigusi
ning vahel kui näeme rahvaarvu vähenemist,
seostame seda rottidelt saadud haigustega.
Teame, millist tüüpi rottidega on tegu
ja kui leiame need teatud kohast, näeme ka nende vähenemist,
siis tänu sellele teame, miks see elanikkond vähenes.
Võin kihla vedada, et ükski tekst meile seda ei ütleks.
Probleem arheoloogias on kuidas muuta aeg ruumiks,
just arvestades inimmõõdet.
Võime seda mõista näiteks mõõtühikutes.
Keraamika on üks põhiviise selle tegemiseks.
Meil on dateeritav keraamika,
mis annab meile palju infot inimeste kohta, kes kasutasid neid.
Kaevame siin kuskil 3000 keraamilist tükki iga päev.
20% nendest on diagnostilised killud.
Kui saame esemeid dateerida, eeskätt tükke nendest..
Ääred, käepidemed, põhjad on meie jaoks kõige huvitavamad.
..sel juhul saad mahutada antud kaevamiskoha teatud ajaperioodi
ning määratleda neid kronoloogiliselt.
Loeme protsessi vältel.
Me ei uuri üksikul korral vaid igal päeval.
Seeläbi teavadki juhendajad kronoloogiliselt,
millisel maastikul nad töötavad.
Igaüks, kes külastab Jeruusalemma, võiks läbida Hiskija tunnelit.
Tunnel ehitati või vähemalt Hiskija juhtimise all 8. saj. eKr,
et kaitsta linna võimaliku Assüüria rünnaku eest,
mis ka toimus monarh Sanheribi juhtimise all.
Hiskija oli mures linna piisava veevarustuse pärast
seega lasi ta oma tunnelist läbida Giihoni allikal,
kuhu suunati veevarustus kogu linna jaoks.
Tunnel on üle 500 m pikk, mis on väga pikk.
Hiskijale kuuluv tunneli osa oli nikerdatud tahutud kivimist,
et Jeruusalemma elanikud saaksid linna piiramisel läbida Giihoni allika.
8. sajandil eKr kardeti muidugi Sanheribi sissetungi,
mistõttu oli neil siitkaudu hea võimalus minna allikani,
saada vett ning viia see üles, ilma et süürlased saaksid teada,
seega polnud neil võimalik vett reostada või kinni pidada.
See oli insenerilik mõtlemine.
Vaatame järgi!
Hiskija tunnelisse sisenedes on näha,
et see on üsna kitsas ning vahel ka kiire vooluga.
Vahel tõuseb vesi poolde reide, vähemalt minuga juhtus nii.
Mõningatel kordadel olen pidanud langetama oma pead,
vastasel juhul oleksin pea vastu lage löönud.
Tunneli lõpus jõuame kohta, kus on kiri.
See on jäljend Hiskija kirjast, mis tähistab selle tunneli valmimist.
Vaatame hetkel midagi, mis on üle 2700 aasta vana.
Siin on seitse rida paleo-heebrea teksti.
See on pärit 8. saj. eKr.
Antud kirjas tähistatakse
kaevandustöid mõlemas otsas, kohtumist nende keskteel
ja märkimisväärselt jõuti kokku täpselt sama maa pealt.
Selle ehitus oli võimalik tänu helile.
Nad rajasid tee läbi koputuste
ja jõudsid teineteiseni, eksides vaid mõni sentimeeter.
Tolle aja kohta oli see erakordne saavutus.
Kirja originaal on nüüdseks Türgis.
Iisrael oli tol ajal osa Osmani impeeriumist,
mistõttu on see siin koopia pealkirjast,
mida esitatakse tänapäeva Türgis.
Pole ühtki hetke, mil ma ei mõtleks,
et me ei muudaks inimeste arusaamist antiigiaja judaisimist või kristlusest.
Jätkub..