o
Mies ja nainen, osa 8/8
Keskustelemassa Gunnar Bergling
Lämpimästi tervetuloa Arkeniin.
Tämä on Mies ja nainen -sarjamme 8. osa.
Tervetuloa, Gunnar Bergling. -Kiitos paljon.
Olemme puhuneet miehestä ja naises- ta raamatunpaikkojen pohjalta.
Puhuimme kirjoistasi. Voimme esitellä ne ennenkuin aloitamme.
Yksi kirjoistasi on Olkaa alamaiset toisillenne.
Aiheena on tiimiavioliitto.
Tätä kirjaa olemme penkoneet sarjassamme.
Johtajuus, julistus ja naiset.
Mielenkiintoinen kirja. Suosittelemme näitä luettavaksi
ja pureskeltavaksi moneen kertaan. Löydät ne nettikaupastamme.
Kotisivumme löytyvät osoitteesta www.arken.org.
Voit myös soittaa meille, mutta palaamme siihen.
Puhumme tänään avioliitosta ja naimattomuudesta.
Haluan vielä lisätä...Kirjani on sekä miehille että naisille.
Kyse on siitä, miten suhtaudumme toisiimme.
Tämä koskee myös palvelutehtävää.
Meidän täytyy ymmärtää Jumalan odotukset meitä kohtaan.
Miten Hän kutsuu meidät ja käsittelee meitä?
Kunnioitamme Jumalan työtä toisissamme.
Kirjan nimen viimeinen sana on 'naiset'.
Miehet saattavat ajatella, että tämä koskee vain naisia.
Elääkseen naisen kanssa miehen on hyvä tietää
Jumalan tahdosta ja suunnitelmasta heidän ja itsensä kohdalla
Näin vältytään turhalta tukkanuotalta.
Tätä kirjaa voivat lukea sekä avioparit että naimattomat.
Kyllä vain. Mitä selkeämpi kuva, sen parempi.
Erityisesti tämä helpottaa ennen naimisiinmenoa.
Olet kirjoittanut myös kirjasen avioliittoon aikoville.
Siitä puhumme toiste.
Puhumme kutsustamme ja elämästä.
Millainen on arvojärjestyksemme ja miten ajattelemme?
Kaikki mahdollisuudet ja siunaukset, joita Jumala antaa.
Kaikki eivät saa samoja asioita.
Meitä varustetaan eri tavoin ja saamme eri mahdollisuuksia.
Voimme elää täyttä elämää naimisissa ja naimattomina.
Molemmat ovat mahdollisuuksia.
Molemmat voivat olla suuri siunaus.
Molemmat sisältävät erilaisia vaikeuksia ja haasteita.
Molemmat elämäntavat ja valinnat ovat mahdollisuuksia.
Ne eivät ole välttämättä omia toiveita, ne vain kuuluvat elämään.
Jos joku ei avioidu, häntä pidetään epäonnistujana.
Hän on jäänyt ilman kumppania, hän on yksinäinen.
Hän on tähteeksi jäänyt. -Niin, epämiellyttävä kuvaus.
Tähän tarvitaan pikaista lohdutusta.
Naimisiinmeno ei ole elämän tarkoitus.
Jeesus on selkein esimerkki. Hän ei avioitunut.
Paavalikaan ei ollut naimisissa.
He olivat Uuden Testamentin tärkeimmät hahmot.
Elämän tarkoitus ei mennyt heiltä sivu suun.
He elivät täyttä elämää.
Huolimatta siitä, että he olivat naimattomia ja lapsettomia.
Naimisiinmeno ja lasten saaminen eivät ole elämäntarkoitus.
Mitä ne sitten ovat? -Niin. Mitä ne ovat, Gunnar?
Hyvä esittää kysymys itse. Ne ovat siunaus.
Avioliitto ja lapset ovat siunaus.
Siunaukset ovat lahjoja.
Mutta Antaja on tärkeämpi kuin lahjat.
Kun ajatuksemme selkiytyvät,
on helpompi asettaa ihmissuhteet, perheet ja lapset paikalleen.
Mikä on oikea paikka? Minkä asetamme etusijalle?
Nämä asiat eivät ole ensimmäisellä sijalla.
Pieneltä lapselta kysytään unelmia ja mikä hänestä tulee isona.
Sieltä se jo alkaa. "Hankin perheen ja lapsia."
Tämä jatkuu murrosikään ja siitä eteenpäin.
Jumala on antanut meille kaipuun yhteyteen ja perheen perustamiseen.
Se on kätketty luomakuntaan.
Mutta tämä ei ole kaikkien kutsu.
Kenenkään ensisijainen kutsu ei ole hoitaa perhettä ja lapsiaan.
Tai työstää omaa suhdettaan.
Me teemme tätä, mutta se ei ole ensimmäisellä sijalla.
Ensimmäisellä sijalla on Jumalan rakastaminen ja palveleminen.
Olosuhteet saattavat muuttua.
Käy selväksi, mikä ei ole ykkössijalla.
Joskus huijaamme itseämme.
Miten olosuhteet muuttuvat? Mitä tarkoitat?
Voi tulla vaikeita aikoja ja kärsimyksiä.
Ajattelemme sotia, vainoja ja sairauksia.
Toiset asiat nousevat etusijalle.
Täytyy selviytyä.
Suojellakseen rakkaitaan täytyy erota heistä.
Näin he eivät vahingoitu siitä tiestä, jota vaeltaa.
Ihmissuhteet ja perhe täytyy jäädyttää,
voidakseen palvella vaikeissa olosuhteissa.
Ihmissuhteita ei oteta pois, ne vain eivät ole aktiivisia.
Et tarkoita, että avioliitto rikotaan tämän vuoksi. -En.
Puhut nyt arvojärjestyksestä. -Kyllä, tietyissä olosuhteissa.
Ajattelin 1. Korinttolaiskirjeen 7. lukua.
Elämme kuin naimattomat, vaikka olisimme naimisissa.
Luovumme avioliitosta, perheestä ja lapsista
jonkin suuremman ja tärkeämmän vuoksi palvellaksemme Herraa.
Tämä arvojärjestys korostuu tietyissä olosuhteissa.
Jotkut luopuvat tästä ilman sotiakin.
He luopuvat näistä erityisen kutsun vuoksi.
Monet julistajat luopuvat perhees- tään ja avioliitostaan.
He osittain luopuvat perheestään ja avioliitostaan.
Matkustamisen vuoksi he eivät voi viettää aikaa perheensä kanssa.
Se on myös yhteinen sopimus, eikö vain?
Eikö olisi ihanteellista päästä yhteiseen sopimukseen?
Se olisi toivottavaa. Jos näin ei ole, ihmissuhde on vaikeuksissa.
Miehet ovat tehneet näin kysymättä naiselta.
Naisten täytyi tyytyä siihen.
Heillä oli kutsu ja he matkustivat.
Naiset olivat yksin kotona lasten kanssa ja hoitivat kaiken
kunnes mies palasi.
Jollei jossain syttynyt herätys. Mies saattoi olla poissa kuukausia.
Yhteys perheeseen saattoi olla olematonta.
Jos kääntäisimme pihvin, vastassa olisi ollut vastalauseiden myrsky.
Näin on yhä. -Jos nainen luopuisi...
Jos nainen tekisi näin. Yhteinen sopimus on ihanne.
Tästä tulisi puhua ennenkuin solmitaan avioliitto.
Sitten tiedetään, miten kutsun laita on ja kuka matkustelee.
Kumpi puolisoista on enemmän poissa kotoa?
Entä lapset?
Perustammeko perheen ja hankimme lapsia vai odotammeko?
Onko matkustelu aines avioliitos- samme?
Silloin näiden yhdistäminen voi olla vaikeaa.
Anteeksi... Tämä voi tapahtua maailmassakin.
Tietenkin. -Poliitikot omistautuvat työlleen.
Hän saattaa asua Tukholmassa, perhe taas toisella paikkakunnalla.
Monet luovat uraputkea.
Totta. -He panostavat siihen.
Poliitikkoja ei yleensä kritisoida tästä, koska se kuuluu asiaan.
Hengellinen työ herättää usein kritiikkiä.
Altistumme kritiikille enemmän,
koska meidän pitäisi myös puolustaa perhettä.
Mutta emme olekaan läsnä.
Saamme helpommin kritiikkiä. Siksi asiasta pitää puhua.
Millainen on arvojärjestyksemme? Ketä palvelemme ja seuraamme?
Pidän tästä sanasta: "Minä ja perheeni seuraamme Jumalaa."
Tämä on Joosuan kirjasta. Se on tärkeä sana.
Tässä puhutaan arvojärjestyksestä. Koko perheen täytyy olla mukana.
Äkkiä jokin muu asia on Herraa tärkeämpi...
Ei. Herra on tärkein perheen kaikille jäsenille.
Ehdot ovat nämä. -Eikö tämä ole paras tilanne,
että myös lapset ovat mukana? -Totta kai.
Mainitsimme alussa kirjan "Olkaa toisillenne alamaiset".
Se käsittelee tiimiavioliittoa, mutta puhumme myös tiimiperheestä.
Kyllä vain. On ihanteellista saada sekä aviopuolisomme
sekä lapsemme mukaan nuotteihin. Olemme samaa mieltä asiasta.
Tämä on helpompaa, kun lapset ovat vielä pieniä.
Tietyssä iässä he häiriintyvät vanhempien sitoumuksesta.
Sitoumus on suuri ja kattava asia.
Lapsi huomaa ettei hän olekaan ensimmäisellä sijalla.
Lapsi kokee joskus jopa mustasukkaisuutta Jumalaa kohtaan,
koska Hän vie niin paljon vanhempien aikaa.
Ratkaisu ei ole lakata palvelemasta Jumalaa.
"Tuntuuko sinusta tältä? Sitten minä palvelen Jumalaa vähemmän."
Lasten täytyy oppia etteivät he ole ykkössijalla.
Jeesus on numero yksi. Ei vain vanhemmille vaan myös lapsille.
Kun Jeesus on oikealla paikalla, on helpompi käsitellä tätä tilannetta.
Se vaatii työstämistä, rukousta ja keskustelua.
Jutellaanpa avioliitosta ja naimattomuudesta.
Harvemmin kuulemme kutsusta olla naimaton.
Kyllä, näin on.
Monille heistä asia on epäselvä.
He ovat ehkä kamppailleet kumppanin löytämiseksi pitkän aikaa.
Heillä on saattanut olla useita kumppaneita.
He todella haluavat toimivan suhteen.
He haluavat perheen.
Tämä on tavallisin malli, jonka mukaan tahdomme elää.
Mutta se ei onnistu eikä toimi. Tapahtuu kaikenlaista.
Tämä tuottaa päänvaivaa. Ihmis- suhteet ovat vaikeimpia asioita.
Sitten voi olla vielä epävarma, mihin satsaamme.
Käytämme kaikki voimamme saadaksemme tämän toimimaan.
Löydämme väärän kumppanin ja kamppailemme ihmissuhteissamme...
Se imee helposti kaiken voimamme ja huomiomme.
Alamme aavistaa, että tämä on väärin.
Monilla menee vikaan tavoitteen asettelun vuoksi.
Täytyy vain löytää joku. Se aiheut- taa turhaa murhetta ja kärsimystä.
Etsi sen sijaan Herraa ja ota selvää, tuleeko sinun elää näin.
Onko sinulla kutsu keskittyä muihin asioihin?
Perheen perustaminen voi häiritä sitä.
Voit valita elää yksin.
Tehtävä Jumalalta ja tietoisuus siitä ovat syy valintaasi.
Näin voit tehdä kaiken ja palvella tällä tavalla.
En ole koskaan kuullut ihmisten rukoilevan tätä.
Ei ajatella, että asia voisi olla näin, vaan mikä hänessä on vialla.
Kyllä. -Vedetään tämä johtopäätös...
Uskon, että me julistajat, johtajat ja opettajat olemme antaneet
puutteellista informaatiota. Raamattu puhuu asiasta selkeästi.
Tietyissä tilanteissa on parempi olla yksin kuin naimisissa.
Perhe on haavoittuvainen ehkä myös sinun takiasi.
Riippuu siitä, mitä teet.
Voit laittaa avioliiton sivuun tarpeiden ja olosuhteiden vuoksi.
Muut saattavat joutua vaaraan.
He saattavat joutua kidutetuiksi ja ahdistetuiksi.
Myös kutsu vaikuttaa tähän. -Lapset voivat olla mustasukkaisia.
Tämä voi päteä myös avioliitossa.
Kyllä. -Toinen etsii ensin Herraa.
Hän asettaa mainitsemasi arvojärjestyksen.
Se voi provosoida avioliitossakin. -Tosiaan.
Ihmeellistä, että ajattelemme näin. Ykkössijalla ei ole Herra,
vaan aviopuoliso. Täytyy ottaa hänet huomioon.
Tietenkin näin täytyy tehdä.
Mutta molempien tulee asettaa Herra etusijalle.
Jos vain toinen heistä tekee näin, toinen joutuu puristuksiin.
Molempien tulee asettaa Herra etusijalle.
Tällaista suhdetta harjoittelemme koko aika.
Kysymme ensin Herralta. Hän on Herra.
Kuulemme sen jo nimestäkin. Hän päättää.
Hän on ykkössijalla, ja me muut olemme Hänen palvelijoitaan.
Perheenäkin olemme kaikki Herran palvelijoita.
Opettelemme ja harjoittelemme sitä, että ykkössija kuuluu Hänelle.
Kun etsimme Herraa yhdessä löydämme yhteyden ja yhteisymmärryksen
avioliitossamme, koska kysymme samalta Herralta.
Saamme saman vastauksen.
Harjoiteltuamme kuulemaan Herran ääntä opimme ratkaisemaan
avioliittoon ja arvojärjestykseen liittyviä kysymyksiä.
Kysymme samalta Herralta.
Sitten jaamme toistemme kanssa sen, mitä Hän sanoi.
Samalta Herralta tulee samoja vastauksia.
Monet asiat ratkeavat, kun haluamme ottaa vastaan Hänen neuvonsa.
Emme vain ajattele omiamme. -Keskustelemme tästä keskenämme
ja lastenkin kanssa. Oikeastaan tämän ei pitäisi olla negatiivista.
Herran seuraaminen on hyvä asia. Sillä on hyvä vaikutus meihin.
Täytymme Häneen rakkaudestaan ja jaamme sitä eteenpäin.
Hedelmän pitäisi olla niin hyvää, että se vaikuttaa ympäristöön.
Ihannetapauksessa näin tapahtuu.
Suurin osa elämäntilanteista ei ole ihannetapauksia.
Me olemme sekoituksia emmekä aina saavuta päämäärää.
Tulos on erilainen. Kohtaamme erilaisia kärsimyksiä.
Huomaamme joutuvamme kamppailuun sopimuksistamme huolimatta.
Haavoitamme toisiamme asioissa, joista olimme päässeet sopimukseen.
Tosipaikan tullen haavoitumme silti.
Olosuhteet repivät ja raastavat. Oliko sinulla raamatunpaikka?
Oliko se 1. Korinttolaiskirje? -7.luku.
Täällä puhutaan kutsusta, naimi- siinmenosta ja naimattomuudesta.
Luemme jakeesta 25.
Otsikkona on avioituneet ja naimattomat.
Haluaisin käyttää toista ilmaisua, mutta emme puutu siihen nyt.
"Naimattomista naisista minulla ei ole Herran antamaa käskyä."
"Sanon kuitenkin oman mielipiteeni,"
"sillä Herra on suonut minulle sen armon, että minuun voi luottaa."
"Sen ahdingon ajan vuoksi, jota nyt elämme..."
Huomioi sanat "sen ahdingon".
Hän antoi neuvon vallinneessa vaikeassa tilanteessa.
Silloin annetaan tavallisesta poikkeavia neuvoja.
"jokaisen on hyvä pysyä entisellään."
Ajatuksena oli, ettei kannata muuttaa siviilisäätyään.
"Jos sinulla on vaimo, älä pyri hänestä eroon."
Sävy ei ole kielteinen.
Hän ei tarkoita, että vaimo sitoo ja rajoittaa.
Jos olet liitossa jonkun kanssa, heidät on solmittu yhteen.
Emme yritä vapautua.
Hyväksymme liiton, koska itse valitsimme sen.
"Jos sinulla ei enää ole vaimoa, älä etsi itsellesi uutta."
Älä ota silloin tällaisia askelia.
Tilanne on vaikea. Jäädytämme tällaiset ihmissuhteet
vallitsevan tilanteen vuoksi. Emme tee muutoksia.
"Mutta jos menetkin naimisiin, et tee väärin."
Tämä ei siis ole laki, vaan neuvo.
"Ja jos naimaton nainen menee naimisiin, hänkään ei tee väärin."
"Naimisissa olevat joutuvat kuitenkin elämässään ahtaalle,"
"mistä haluaisin teitä säästää."
Neuvoillaan hän haluaa ehkäistä tilannetta tulemasta pahemmaksi.
"Sanon teille, veljet: aika on käymässä vähiin."
"Siksi niidenkin, joilla on vaimo, on nyt elettävä"
"kuin heillä ei vaimoa olisikaan,"
"surevien on oltava kuin he eivät surisi"
"ja iloitsevien kuin eivät iloitsisi;"
"jotka ostavat jotakin, on oltava kuin eivät saisi pitää ostamaansa,"
"jotka käyttävät hyödykseen sitä mitä tässä maailmassa on,"
"on oltava kuin eivät saisi siitä mitään hyötyä."
"Tämä nykyinen maailmamme on näet katoamassa."
"Toivoisin, ettei teillä olisi huolia."
Tässä puhutaan arvojärjestyksestä.
Tärkeintä elämässä eivät ole ihmissuhteet, vekottimet, tunteet
omaisuus, asema tai vaikutusvalta.
Nämä asiat ovat toissijaisia.
Tiettyinä aikoina nämä ovat tärkeitä.
Mutta vaikeissa olosuhteissa nämä eivät ole tärkeimpiä asioita.
Tärkeintä on seurata Herraa.
Hän ei sano: "Nyt meillä on niin vaikeat ajat,"
"ettei teidän tarvitse seurata Herraa."
"Laitetaan nyt tämä usko ja Jeesuksen seuraaminen hyllylle..."
"Suojelkaa sen sijaan perheitänne ja toisianne. Niin on parempi."
Ei hän niin sano!
Hän kehottaa elämään niinkuin he eivät olisi naimisissa.
Radikaaleja sanoja... -Uskomattoman radikaaleja!
Hänen näkemyksensä on aivan erilainen. Olemme itsekeskeisiä.
Olemme itsekeskeisiä myös yhteisönä.
Seurakuntakin voi olla itsekäs.
Ollaan kiinnostuneita vain omasta seurakunnasta ja sen tarpeista.
Perhekin voi olla itsekäs. Ollaan tietyssä mielessä yhteisö,
mutta itsekkäästi. Vain oma perhe merkitsee jotain.
Pois se! Arvojärjestyksen täytyy muuttua.
Palvelemme Herraa. Muuhun suhtau- dumme kuin emme omistaisi sitä.
Eikö arvojärjestys ole sama hyvinä ja vaikeina aikoina?
Kyllä. - Ei ole mitään eroa.
Ei. -Se tulee vain selkeämmin esiin.
Se tulee selkeämmin esiin. Se törmää yhteen todellisuuden kanssa,
jota yhteiskunnassa vaalitaan.
Sanotaan: "Lasten täytyy tulla ensin."
"Täytyyhän sinun aviopuolisosi olla etusijalla."
Vastauksesi odotetaan myöntyvää jaarittelua.
Mutta avioliitto ei ole etusijalla.
Lapset eivät ole etusijalla. Herra on etusijalla.
Lapsellekin on parasta asettaa Herra etusijalle.
Tämä on parasta avioliitolle.
Vanhempien ja lasten elämässä.
Herran asettaminen etusijalle on suurin mahdollinen siunaus.
Herra ensin... Päätämme näihin sanoihin.
Sitä ei uskoisi, mutta aika meni. Meidän täytyy jatkaa tästä.
Uskallan sanoa aihetta provosoivaksi. -Kyllä.
Monia kysymyksiä ja ajatuksia on herännyt.
Tämä perustuu raamatun sanaan, joten saamme pureskella tätä.
Lukekaa raamattua, niin säästytte väittelemiseltä kanssani
ja saatte keskustella Herran kanssa.
Voit laittaa sähköpostia osoitteella: info@arken.org.
Gunnar vastaa kysymyksiin tulevissa ohjelmissa.
Kiitos tältä illalta. Näemme ensi kerralla!
Käännös: Niina Paso
ARKENIN YHTEYSTIEDOT SUOMESSA Puh. 045-113 6000 Sähköposti: helsinki@arken.org Lisätietoja kotisivuilta: www.arken.fi
TERVETULOA PARANTUMISPÄIVÄÄN HELSINGIN TOIMIPISTEESSÄ 9.10.2010! Kurssimaksu 40 Lisätietoja suomeksi kotisivuilta: www.arken.fi