o
ARKEN Paikallisseurakunta 3/6 vieraana Gunnar Bergling
Tervetuloa Arkeniin.
Keskustelemme Gunnar Berglingin kanssa.
Olemme käsitelleet kahdessa jaksossa paikallisseurakuntaa.
Olemme käsitelleet osittain palveluvirkoja.
Olemme käsitelleet paljon muutakin.
Olemme puhuneet myös Gunnarin kirjoittamasta kirjasta.
Nimi on Jumalan tahto sinulle ja seurakunnalle.
Tätä suosittelemme lämpimästi.
Kirja on ohut mutta sisältörikas. Tämä on ohjelmamme syy.
Gunnar Bergling voi esitellä tekstiä enemmän.
Tervetuloa. -Kiitos paljon.
Jumalan tahto sinulle ja seurakunnalle. Tästä puhumme.
Kyllä. -Mistä jatkamme tänään?
Menemme 1. Timoteuksen kirjeen 3. lukuun.
Katsomme jakeet 15-16.
Meitä muistutetaan, mikä seurakunta on.
Meillä on valtavasti erilaisia ajatuksia seurakunnasta.
Reaktiomme ja tunteemme seura- kuntaa kohtaan ovat monenlaiset.
Joidenkin mielestä siellä on ikävää, painostavaa ja vaikeaa.
Toisten mielestä siellä on ihanaa ja ilahduttavaa.
He kaipaavat saada olla seurakunnassa.
Tietenkin tämä viimeisin on Jumalan päämäärä.
Haluamme olla seurakunnassa ja kaipaamme sinne.
Olemme nähneet siunauksen. Täällä sanotaan näin.
"Jos tuloni kuitenkin viivästyy, saat tästä tietää"
"miten on käyttäydyttävä Jumalan temppelissä,"
"elävän Jumalan seurakunnassa,"
"joka on totuuden pylväs ja perustus."
Tämähän oli 1 Tim. 3:15. -Kyllä.
Kysymme, miten Jumalan temppeliin tulee suhtautua.
Jumalan temppeli on elävän Jumalan seurakunta.
Puhumme joskus Kristuksen ruumiista.
Paikallisseurakunta on osa Kristuksen ruumista.
Miten suhtaudumme tähän?
Seurakunta on totuuden pylväs ja perustus.
Seurakunta muodostaa perustan.
Näin totuus pysyy voimassa ja nostetaan esiin.
Seurakunta on edellytys, että totuus tulee näkyviin.
Kyse ei ole vain yksittäisestä ihmisestä.
Kyse on seurakunnasta.
Siis, yksi ihminen ei voi olla totuuden pylväs?
Ei. Se ei ole Herran tahto.
Herra on antanut tämän tehtävän seurakunnalle.
Siksi Hän kehottaa meitä kokoontumaan.
Ensimmäisenä Hän luo seurakunnan.
Helluntaipäivän seurauksena syntyy seurakunta.
Sanoma levisi niiden kautta, jotka kokontuivat yhteen.
Pyhä Henki laskeutui. Heistä tuli seurakunta.
Ensimmäinen seurakunta oli Jerusalemissa.
Koko ajan istutettiin uusia seurakuntia.
Sinne sai kokoontua, ja yhteys ja totuus tulivat ilmi.
Seurakunnan muodostaminen vahvisti totuuden.
Jokainen yksilö seisoo totuudessa,
kun valitsee Jeesuksen ja ottaa Hänet vastaan.
Mutta hän ei ole voimaa antava pylväs.
Me olemme kuin tulitikkuja, mutta seurakunta on pylväs.
Siitä tulee suunnaton voimavara.
Tämä muistuttaa punottua köyttä lukuisine säikeineen.
Se on uskomattoman vahva eikä sitä voi repiä hajalle.
Yksimielinen seurakunta on yksi vahvimmista, mitä voi olla.
Yksimielisen seurakunnan edessä maailma vapisee.
He eivät ymmärrä, miksi yhdistynyt seurakunta ahdistaa heitä.
Olkoonkin kyseessä pienempi seurakunta.
Mutta jos se on yksimielinen, se ravistelee yhteiskuntaa
sekä ympäristöä. Jos seurakunta ei ole yksimielinen
ja siellä on hajaannusta, se ei hätkähdytä ketään.
Ketä se sitten hätkähdyttäisi?
Ihmisiä hallitsevien valtojen vaikutus ja kontrolli on uhattu.
Seurakunta on vapauden ja eheytymisen välittäjä.
Paikallisseurakuntien olemassaolo on äärettömän tärkeää.
Yksimieliset seurakunnat voivat muuttaa
yhteiskunnan ja ympäristön vaikka ovat suhteellisen pieniä.
Yhteiskunta voi olla suuri ja sisältää satoja tuhansia ihmisiä.
Seurakunnassa saattaa olla joitakin satoja jäseniä.
Mutta yksimielisenä se on suunnaton vaikuttaja.
Ihmisten elämä muuttuu ja mahdollisuudet kasvavat.
Henkimaailma vapisee. Tapahtuuko näkyvässä maailmassa jotain?
Voiko olla myönteinen 'vapina'? -Kyllä, tosiaan.
Tarvitaan tällaista vapinaa ja tiettyä ravistelua.
Ihmiset tulevat uuden valinnan eteen.
Tarvitaan elävän seurakunnan läsnäoloa.
Siellä pysytään totuudessa ja nostetaan se esille,
jotta ihmiset voivat uskoa siihen. Tämä on vapauttava voima.
He saavat tehdä uusia valintoja. -Ajattelin Arkenin alkua.
Puhuimme tästä viime jaksossa. Siitä on yli 20 vuotta.
Aivankuin henkimaailma olisi nähnyt, mitä tuleman piti.
Meitä ei ollut edes kahtasataa. Kaikki alkoi yhdestä.
Sitten syntyi 15 hengen ryhmä. Olet kertonut useasti,
että jo silloin seurakunta tallasi yhteiskunnan varpaille.
Henkimaailman reaktion täytyi alussa johtua siitä,
mitä paikallisseurakunnan kautta tulisi tapahtumaan.
Tosiaan. Näin mielenkiintoisen unen.
Näen joskus profeetallisia unia.
Juuri silloin näin mielenkiintoisen unen.
Katselin suurta peltoa.
Ihmisiä ei ollut missään. Siellä oli täysin autiota.
Ajattelin: "No, minä voin sitten tehdä työtä tässä nurkassa."
Voin alkaa kylvää ja työstää maata.
Kun asetin jalkani pellolle, tallasin jonkun varpaille.
Hän oli niin kaukana etten edes nähnyt häntä.
Sain aikaan valtavan reaktion.
En osannut aavistaa yhtään, että töytäisin jotakuta.
Ok. -Sillä ihmisellä oli varpaat.
Ne ulottuivat koko peltoaukealle. Mihin ikinä jalkani laitoin,
tallasin henkilön varpaille.
Kukaan ei työskennellyt peltoaukealla.
Peltoaukea oli autio, mutta varpaat olivat kaikkialla.
Tuo oli siis profeetallinen uni.
Oliko se alussa..? -Juuri, kun aloitimme Arkenin.
Ei ollut mitään aluetta, jossa työskennellä.
Ei paikkaa ilman varpaita. -Alue oli varattu.
En voinut välttää varpaille tallaamista, vaikka halusin vain työskennellä.
Jokainen alue, johon jalallasi astut, on sinun.
Se oli mielenkiintoista. Ajattelin: "Vai tällä tavalla."
En voi kulkea varpaillani.
En voi ajatella: "Nyt ei sovi sysiä tai haavoittaa ketään."
Kaikki alueet olivat varattuja. Vapaata tilaa ei ollut.
Kaikkialla oli joku tai vähintään varpaat.
Se oli hyvä kuvaus... -Kiinnostava kuvaus.
Minun täytyi oli realistinen. Tällaista se tulisi olemaan.
Näytti siltä, että kukaan ei ollut tehnyt täällä mitään.
Työmäärä näytti olemattomalta.
Seutu koostui lähinnä ateisteista, agnostikoista ja muista.
Kristityistä ei ollut puhettakaan. Kaikki oli varattu.
Silloin täytyy hyväksyä, että pakosta tallaa varpaille.
Tallattuasi riittävästi, he yleensä vetävät varpaansa pois.
Alussa tulee varmasti huutoa. - Aivan, huutoa ja reaktioita.
Jopa lehdessä kirjoitettiin, että Arken valtaa kaiken.
Vaikka ryhmämme oli pieni, meistä tehtiin tuollaisia otsikoita.
Mutta henkimaailmassa tapahtui. -Ajattelin juuri tuota.
Jo alussa siellä on tiedetty ja aavistettu.
Teillä oli jo silloin villejä näkyjä ja unelmia.
Ne tulivat taivaasta. Ne eivät olleet omia ideoitanne.
Kerroit ettei Lindan ja sinun näky ollut mikään pieni.
Oli TV-työtä ja näky maailmanlaajuisesta työstä
sekä suuresta raamattukoulusta.
Muistan, miltä se tuntui. Rajoituksia ei ollut.
Kaikki oli mahdollista, kun puhuimme tästä.
Näimme kaiken tulevan edessämme.
Samanaikaisesti näkyvässä ei ollut yhtään mitään.
Meillä oli niin vähän, että sitä tuskin kehtaa mainita.
Edellytyksemme olivat häviävän pienet.
Mutta meillä oli uskoa.
Muutamat liittyivät kanssamme yhteiseen rintamaan uskoen,
että tämä oli mahdollista toteuttaa.
Totuuden pylvästä rakennettiin. -Joo.
Eli paikallisseurakuntaa. -Aivan. Luotan valtavasti
paikallisseurakunnan valtaan ja mahdollisuuksiin.
Uskon, että paikallisseurakunta on kristittyjen yhteyden ydin.
On kyse paikallisseurakunnasta.
Eri paikallisseurakunnilla voi olla yhteistyötä keskenään.
He voivat yhdessä työstää seurakuntien välisiä asioita.
Mutta paikallisseurakunta on huippu.
Jumalan työ tapahtuu siellä.
Paikallisseurakuntia on ympäri maailmaa
ja elämme valtavassa maailmanlaajuisessa herätyksessä.
Tämä innoittaa meitä.
Valtava määrä ihmisiä tulee uskoon tänä päivänä.
Tätä tapahtuu päivittäin ympäri maailmaa.
Paikallisseurakunta on näille ihmisille koti, suoja ja turva.
Paikallisseurakunta auttaa heitä löytämään totuuden.
He saavat ravintoa ja sisältöä elämään.
He saavat ohjausta seurakunnan palveluviroilta ja apuviroilta.
Paikallisseurakunnassa ovat kaikki nämä edellytykset.
Emmekö voi löytää totuutta ilman seurakuntaa?
Ei, emme voi. Emme sillä tavalla...
Voimme itse saada selville, onko Jumala olemassa vai ei.
Koko luomakunta todistaa Hänestä.
Joskus Jumala ohjaa ja tönii ihmisiä tiettyyn suuntaan.
Hän herättää meidät ja vetää yhteyteensä.
Mutta totuuden esilläpito on paikallisseurakunnan tehtävä.
Se suojelee totuutta.
Sen täytyy olla perustus ja pylväs, joka nostaa totuuden esiin.
Valtava tehtävä!
Tämä on tärkeä tehtävä. Paikallisseurakunnan heikkeneminen,
hämmentyneisyys ja epätietoisuus tehtävästään
vaarantaa totuuden. -Mitä sana 'perustus' tarkoittaa?
Perustus tarkoittaa perustaa.
Asetamme oikean perustan. -Juuri niin.
Täällä puhutaan elävän Jumalan seurakunnasta.
Se on totuuden pylväs ja perusta.
Seurakunta on perustus, jolle totuus rakennetaan.
Seurakunta rakennetaan totuudessa.
Paikallisseurakunnan kautta totuus tulee näkyväksi.
Mikä on perusta? -Elävän Jumalan seurakunta.
Se on totuuden pylväs ja perustus.
Seurakunta on perusta.
Seurakunta rakennetaan totuudessa, ja totuus tulee näkyviin.
Tällä edellytyksellä totuus voidaan nostaa pylväänä.
Muuten totuus ei tule näkyviin. -Ei niin.
Onko tämä kaupunki vuorenrinteellä? -Kyllä, tosiaan.
Monet seurakunnat ovat saaneet sanan,
että olette kaupunki vuoren- rinteellä. Näin kävi meillekin.
Olemme kaupunki vuorenrinteellä. Meidät nähdään.
Emme voineet käsittää, miten meistä voi tulla näkyviä.
Olimme pieni ryhmä. Meillä ei ollut kokoustiloja.
Jäseniä oli tuskin kourallisen verran.
Meillä ei ollut rahaa... Meillä ei ollut mitään!
Meillä oli kutsu Jumalalta. Siinä kaikki.
Ja meistä tuli sen vuoksi näkyviä. Käsittämättömän kummallista!
Mutta tämä merkki läpäisi ympäröivän yhteiskunnan.
Pelkästään olemassaolomme pelästytti ja loukkasi kaikkia.
Emme me vaarallisia olleet, mutta siitä he eivät ottaneet selvää.
Saimme valtavasti huomiota osaksemme.
Me vain vastasimme kutsuumme ja lähdimme liikkeelle.
Rakensimme Herran huonetta ja loimme elävän seurakunnan.
Teimme sen Jumalalle.
Voimme luulla olevamme näkymättömiä,
mutta olemme näkyvämpiä kuin luulemme.
Yksilönä ja uskovana voi välillä hämmästyä siitä.
Ovatko naapurini nähneet minut tällä tavalla?
Ovatko he jotenkin nähneet sen, mitä on tapahtunut salassa?
Sama juttu koskee seurakuntaa. -Kyllä, ja TV-ohjelmaa myös.
Voi luulla ettei kukaan näe sitä, mutta äkkiä se on kaikkialla.
Emme ajattele sitä.
Istumme vain juttelemassa tutussa ympäristössä.
Emme käsitä, miten monet näkevät ja kuulevat tämän.
On kiehtovaa saada siitä muistutuksia.
Näinhän se on. -Antakaa siis kuulua itsestänne!
On hienoa kuulla teistä, katsojat.
Monet ovat kyselleet kirjoistamme.
Jotkut tulevat tänne käymään TV-ohjelman perusteella.
Laita sähköpostia, jos nousee kysymyksiä paikallisseurakunnasta.
Voit laittaa sähköpostia osoitteella info@arken.org.
On hienoa saada palautetta ja tietää olevamme näkyviä.
Näin tiedämme, että sanomamme tavoittaa ihmisiä.
Mainitsit, että paikallisseurakunta on koti.
Millä tavalla? -Se kohtaa monia tarpeita.
Yksi tarpeistamme on löytää hengellinen koti.
Koti kattaa monia tehtäviä jäsenilleen.
Samalla jäsenet saavat olla mukana eri asioissa,
jotta koti ylipäänsä voisi olla olemassa.
Tässä rakennetaan suhdetta.
Harjoitellaan palvelemaan ja ottamaan palvelua vastaan.
Varustamme toisiamme ja harjoittelemme.
Haastamme ja tuemme toisiamme.
Näin ihmiset saavat todellisen hengellisen elämän.
Me tarvitsemme tätä kotia.
Kodin täytyy olla hyvä.
Emme viihdy kaikissa kodeissa.
Kaikki eivät viihdy samanlaisessa kodissa.
On paljon erilaisia seurakuntia.
Mutta tietyt asiat kuuluvat seurakuntaan.
Näin seurakunta kehittyy terveellä tavalla.
Tästä puhun kirjassani.
Tiettyjä asioita ei voi jättää pois, jotta seurakunta kehittyisi.
Seurakunnilla on erilaisia painotuksia.
Seurakunnat näyttävät erilaisilta riippuen työympäristöstä
ja siitä, miten ihmiset ja ihmisryhmät tavoitetaan.
Siksi seurakunnat näyttävät erilaisilta.
Mutta seurakunnan peruskivet, varustus ja perusta
tekevät seurakunnasta vahvan ja elävän.
Perustan täytyy olla sama.
Mielestäsi ei siis ole raamatun vastaista,
että paikallisseurakunnilla on erilaiset näyt,
ja erilaiset painotukset. Mutta perusta on sama.
Se ei ole mikään ongelma, pikemmin toivottavaa.
Me olemme erilaisia ja olemme kotonamme eri ympäristöissä.
Seurakunnilla on määrätyt suuntalinjat ja kutsut.
Ihmiset voivat tunnistaa kutsun. Juuri tämä on heidän sydämellään.
Heidän tulisi olla siellä eikä jossain muualla.
Muutoin kaikki hiertää. -Se lisää kodintuntua.
Tunnistamme näyn sydämessämme. -Kyllä, tosiaan.
Voimme hoitaa ja kehittää Jumalalta saamiamme lahjoja
tuossa ympäristössä.
On tärkeää vastata myöntävästi ja tehdä niillä jotain.
Ei ole mukava istua seurakunnassa, jossa lahjojasi ei haluta.
Täytyy istua kellarissa ja pitää maanalaista ryhmää.
Vain selviytymisen vuoksi!
Silloin olisi korkea aika pakata tavarat ja lähteä muualle.
On parempi päästä paikkaan, jossa viihtyy.
Miten se tapahtuu?
Pitääkö lähteä katselemaan jotain, mikä täsmää omaan sydämeen?
Kyllä. Voi käydä eri seurakunnissa ja ottaa niistä selvää.
Netistä voi katsoa, millainen näky eri seurakunnilla on.
Millainen kutsu ja tehtävä niillä on.
Sitä voi mennä maistamaan. -Eikö siinä piile riski?
Juurettomina ihmiset voivat hyppiä seurakunnasta toiseen.
Kyllä, kunnes he lakkaavat hyppimästä.
Siis, kunnes on löytänyt hyvän kodin.
Kyllä. Siellä voi hoitaa ja käyttää Jumalalta saamiaan lahjoja.
Hedelmä on hyvää.
Ei ole mitään järkeä olla uskollinen, jos tämä ei onnistu.
Et voi elää niin. Et voi myöskään kehittyä.
Olemme uskollisia Jumalan seura- kunnalle kokonaisuudessaan.
Uskollisuus ei sido meitä tiettyyn paikallisseurakuntaan.
Jos olen väärässä paikassa, voin vaihtaa paikalliseurakuntaa.
Voin siirtyä, jos sovin sinne paremmin.
Tämän pitäisi tehdä kaikki osapuolet onnellisiksi.
Pastori on onnellinen ettei aina joku ole vastustelemassa.
On parempi siirtyä seurakuntaan, jossa ollaan samanmielisiä.
Hän saa olla yhtä heille uskotun näyn kanssa.
Tämä kodin etsiminen ja löytäminen
on mielestäni tervettä ja sitä tulisi tapahtua enemmän.
Ihmisten pitäisi löytää oma paikkansa.
Seurakuntien välillä on suuria vaihteluja.
Ihmiset eivät koskaan ole saman- laisia, jos seurakunta on terve.
Eroavuuksia on paljon.
Erilaisina työskentelemme yhteisen asian puolesta.
Näyn suhteen täytyy vallita yksimielisyys.
Ajattelin jäsenyyttä...
Todennäköisesti katsojat tietävät, mitä seurakunnan jäsenyys sisältää.
Ennen pelastumistani se ei sanonut minulle hitustakaan.
Huomaan tämän jutellessani niiden kanssa, jotka ovat
vasta pelastuneita tai eivät kuulu seurakuntaan.
Mitä jäsenyys paikallisseurakunnassa sisältää?
Otamme selville, minkä takana seurakunta seisoo.
Jäsenyyttä haetaan suunnilleen samalla tavalla kuin yhdityksessä.
Näin tehdessämme viestitämme,
että olemme yhtä seurakunnan näyn ja kutsun kanssa.
Ajatellaan vaikka meidän seurakuntaamme.
Näyssämme on paljon parantumista, vapautumista ja eheytymistä.
Siinä on vahva painotus.
Sen lisäksi meillä on evankeliointia ja muuta työtä.
Eheytyminen ja parantuminen ovat pääalueemme.
Jos on kiinnostusta edistää tällaista,
voi liittyä tähän seurakuntaan.
Et välttämättä itse työskentele näillä alueilla.
Voit olla mukana evankelioinnissa tai kustantamossa.
Voit olla mukana TV-työssä.
Näky painottuu kaikilla alueilla.
Näin sen kuuluu olla.
Pastorina tehtäväni on valvoa tätä.
Sama näky läpäisee kaiken.
Näin pääsemme sisälle näkyyn ja sen laajuuteen.
Tarvitsemme kaikenlaisia ihmisiä,
mutta meidän täytyy olla yksimielisiä tehtävästämme.
Sydänten täytyy virrata samaan suuntaan.
Jos puhutaan käytännöstä ja velvoitteista...
Monet kysyvät: "Mitä minun sitten täytyy tehdä?"
Me ilmaisemme halumme tehdä yhteistyötä ja kasvaa.
Haluamme elää ja kokoontua seurakunnassa.
Tulen kokouksiin ja kokoontumisiin.
Osallistun rukouksiin ja annan varoistani.
Annan työpanokseni seurakunnassa.
Me annamme esimerkiksi kymmenykset.
Sillä tavalla rahoitamme seurakunnan työn.
Seurakunnilla on eri tapoja ja rahoituslähteitä.
Meille rahoitus tulee seurakunnalta.
Saamme kolehtituottoja ja lahjoituksia.
Ihmiset tekevät vapaaehtoistyötä seurakunnassa.
He antavat ajastaan ja palvelevat kyvyillään ja lahjoillaan.
Näitä asioita on tarjolla.
Kyseessä ei ole laki tai velvollisuus.
Emme vaadi sitä keneltäkään, mutta rohkaisemme siihen.
Sopii toivoa, että kaipaamme päästä käsiksi tehtäväämme.
Silloin jäsenyys seurakunnassa rikastuttaa ja on hedelmällistä.
Ihmiset tuntevat vetoa siihen ja todella haluavat sitä.
Ehkä toivomme, että joku tarvitsisi lahjojamme ja varustustamme
jotta pääsisimme palvelemaan.
Mielestäni tämä on seurakunnan tehtävä.
Yritämme koko ajan löytää alueita,
joihin eri ihmiset, heidän lahjansa ja varustuksensa sopivat.
Seurakunnasta tulee siunaus.
Siinä on myös haastetta.
Alan hymyillä...Muistan, mitä sanoit jossain kokouksessa.
Tätä on vaikea ajatella sinusta tänä päivänä.
Huusit sydämestäsi, että joku ottaisi elämäsi vakavasti.
Minusta se oli käsittämättömän kummallista.
Kukaan ei ottanut minua vakavasti.
Kukaan ei sanonut: "Mitä sinä täällä teet, Gunnar?"
"Tule nyt tekemään työtä!"
Luin tämän kertomuksen, kuinka Jumala meni hakemaan
työmiehiä, jotka maleksivat torilla.
Hän käski heitä työhön viinitarhassaan.
Minä ihmettelin, miksei kukaan tullut kysymään minulta.
Kukaan ei sanonut: "Sinähän osaat tämän."
"Sinähän voisit käyttää aikasi palvellaksesi."
"Tarvitsemme sinua tuolla." Kukaan ei kysynyt minulta.
Mutta sitten kysymys tuli. -Sitten tuli.
Sekä Herralta että ihmisiltä. -Niin se tuli.
Se oli hienoa. Muistan sen.
Nyt puhuessani muistan sen tunteen.
Olin hämmentynyt asiasta.
Ajattelin, miten hienoa olisi, jos joku kysyisi minua.
Niin. -Se tapahtui vähitellen.
Vähän ajan päästä Herra esitti minulle kysymyksen.
Se oli alku Arken-seurakunnalle.
Herra kysyy jokaiselta ja kutsuu jokaista.
Tämä on hyvä tietää.
Jumalan tahto sinulle ja seurakunnalle on
mahtava kirja Gunnar Berglingiltä.
Sen saat verkkokaupastamme osoitteesta www.arken.org.
Voit tilata puhelimitse +46 8 588 84000.
Laita meille sähköpostia, jos sinulla on kysyttävää.
Jatkamme vielä aiheesta paikallisseurakunta.
Kiitos sinulle, Gunnar ja katsojat. Nähdään.
Käännös: Niina Paso
Arkenin yhteystiedot Suomessa: p. 045-113 6000 sähköposti: helsinki@arken.org