o
Muuttunut elämä: Peter Nordberg
Tervetuloa ohjelmaamme Muuttunut elämä.
Monet tulevat studioomme todistamaan elämästään
ja kohtaamisestaan Jeesuksen kanssa.
Tänään vieraanamme on Peter Nordberg. Tervetuloa.
Kiitos. -Kaikilla on ainutlaatuinen tausta.
Jokainen ihminen on ainutlaatuinen. Sinullakin on oma tarinasi.
Olet elänyt reilut 40 vuotta. -Kyllä, näin on.
Voin kai paljastaa tuon kerralla? -Kyllä.
Sinulla ei ole sellaista traumaattista ja dramaattista
ojan pohjalta nousseen todistusta.
Et ole joutunut läpikäymään hirvittävän vaikeita asioita,
ainakaan, jos kärjistän asioita. -En ainakaan ennen pelastumista.
Ennen uskoontuloa siis meni hyvin, sitten vaikeudet alkoivat.
Olen elänyt 40 vuotta...
Huomaan, että elämä kolhii. -Täsmälleen.
Katsomme nyt taustaasi ajassa taaksepäin.
Synnyit uskovaan perheeseen ja ympäristöön.
Sinun vanhempasi palvelivat Pelasusarmeijassa.-Kyllä.
Kuinka monessa polvessa perheesi on ollut mukana?
Ainakin kahdessa sukupolvessa taaksepäin.
Äitini puolelta löytyy Pelastusarmeijan sotilaita.
Tiedän äitini vanhempien olleen Pelastusarmeijan upseereja.
Tiedän myös, että äidinäitini isänäiti
oli Pelastusarmeijan sotilas Uppsalassa.
Hän oli johtaja ja hänellä oli leipomo. Tämän verran tiedän.
Emme keskity pelkästään kasvatukseesi ja lapsuuteesi.
Kerro lyhyesti...Oliko lapsuu- tesi rauhallinen ja tasapainoinen?
Minulla oli erittäin hyvä lapsuus.
Minulla oli ja on ihanat vanhemmat.
Perhesuhteemme olivat turvalliset.
Koska kuuluimme Pelastusarmeijaan, alkoholi ei ollut mukana kuvassa.
Kukaan ei tupakoinut.
Joskus vieraille tarjottiin hieman alkoholia.
Se oli lähinnä epämiellyttävää.
Vanhempani olivat opettajia, ja pääsimme pitkille lomamatkoille.
Se oli hauskaa. -Aika rauhallista elämää.
Lapsuuteni oli hyvä mutta ei ongelmaton.
Kaikki ei sujunut vaivattomasti.
Voin kyllä sanoa että minulla oli onnellinen lapsuus.
Mitä sinä harrastit?
Urheilu on aina ollut suuri kiinnostuksenkohteeni.
Urheilin paljon. -Entäs musiikki?
Kiinnostukseni musiikkiin kasvoi vuosien mittaan.
11-12 vuotiaasta eteenpäin omistin aikaani paljon musiikille.
Kouluttauduin erityisesti lyömäsoittimien parissa.
Olin vähän aikaa voimakkaasti suuntautunut siihen.
Vaikka saisimme uskon tarjoiltuna
jo äidinmaidossa, meidän täytyy tehdä oma valintamme.
Myös sinä jouduit tähän tilanteeseen. -Ehdottomasti.
Jokaisen täytyy tehdä valintansa. Minun tapauksessani kävi näin.
Se tapahtui teini-iässä.
En niinkään kyseenalaistanut uskoa omalta osaltani.
Elämääni tuli muita asioita,
jotka imaisivat minut mielenkiintoiseen maailmaansa.
Olin päättämässä yläastetta ja aloittamassa lukiota,
ja kiinnostuksenkohteeni olivat aivan toiset kuin vanhemmillani.
En kaivannut silloin samaa, mitä he kaipasivat.
Minä ajattelin ja harrastin silloin muita asioita.
En viettänyt mitenkään huonoa elämää. Minut kasvatettiin hyvin,
joten en käyttänyt aikaani ryyppää- miseen ja vastaaviin asioihin.
Minut oli koulutettu siihen... Saatoin vain maistaa alkoholia.
En tehnyt sellaisia tyhmyyksiä.
Mikä sinua sitten veti puoleensa?
Minua veti enemmän puoleensa maallinen elämä.
Elämä, jossa tein mitä itse tahdoin ja toteutin omat unelmani.
Kyseessä olivat paljolti musiikki ja kaverit.
Tämän tyyppiset asiat.
Jumala ei ollut elämässäni keskeinen asia.
Oliko se tietoinen valinta, vai ajauduitko siihen suuntaan?
Luultavasti tiedostamaton valinta.
En ollut riittävän kiinnostunut hengellisestä elämästä.
Sinä tulit elämässäsi tienhaaraan.
Tiedän, että olet puhunut ja saarnannut tästä joskus...
Olet todistanut, että jotain voimakasta tapahtui sinulle.
Kohtasit Jumalan. Kuinka vanha olit silloin?
Olin seitsemäntoista vuotias. -Kerro, mitä tapahtui?
Mitä minulle tapahtui...
Vanhempani olivat aika viisaita,
ottaen huomioon, että he olivat kristittyjä vanhempia,
jotka halusivat lapsensa pysyvän raiteilla
ja yhteydessä Jeesukseen.
He käyttivät erilaisia konsteja
jatkaakseen vaikutustaan minuun.
Minulla on tapana sanoa muille vanhemmille:
"Pidä huoli, että vaikutat lapsiisi kaikista eniten."
Myöhemmin tulee riittävästi niitä, jotka myös vaikuttavat lapsiin.
He lahjoivat minut ja sanoivat: "Saat lähteä talvileirille."
"Maksamme kaiken puolestasi. Saat hiihtää ja tehdä kaikkea kivaa."
"Jos haluat, saat lähteä." Olin ollut aiemmin vastaavalla leirillä,
ja minusta siellä oli mukavaa. Lähdin siis leirille.
Leiri pidettiin tuntureilla.
Siellä puhuttiin eri aiheista aamuisin ja iltaisin.
Nuorten kanssa puhuttiin hengellisistä aiheista.
Tämä erityinen päivä sattui olemaan tiistai.
En muista tarkkaa päivämäärää enkä ole nähnyt vaivaa selvittää sitä.
Tuon päivän aiheet olivat saatananpalvonta ja rock-musiikki.
Muistan, miten aamulla aloitettiin kuvakokoelmalla.
Kuvissa oli erilaisia muusikoita ja yhtyeitä,
joilla oli jonkunlainen piilosanoma.
Sanoma ei välittynyt pelkästään sanoitusten välityksellä.
Kun kuuntelimme lauluja tarkemmin ja häivytimme sanoitukset,
huomasimme etteivät laulut olleet kovin rakentavia.
Minulla oli monia näistä levyistä kokoelmassani.
Niinkuin sanoin, rakastin musiikkia todella valtavasti.
Yksi suuria intohimojani oli ostaa paljon levyjä.
En ollut mikään hard-rockari. Kuuntelin mm. Eaglesia...
Monia tämän tyyppisiä yhtyeitä, jotka otettiin esille
ja joiden sanoitukset olivat hämäräperäisiä.
Tämä ei häirinnyt minua paljoa.
En ollut tyhmä.
Näin levynkannesta, mistä oli kyse. Asia ei häirinnyt minua.
Sitten menimme hiihtämään ja palasimme iltakokoontumiseen.
Siinä minulle tapahtui jotain voimakasta...
Minulla oli kohtaamisia Jumalan kanssa aiemminkin,
mutta ne eivät olleet yhtä murtavia ja selkeitä kuin tämä.
Koin, että Jumala alkoi puhua minulle.
Hän alkoi...
Olin hyvin tietoinen siitä, että minun piti tehdä valinta.
Herra sanoi minulle: "Sinun täytyy valita - saatana tai Minä."
Kyse ei ollut vain levyistä.
Koko sielunelämäni ja tunteeni olivat jollain tavalla kapinassa.
Sisälläni oli meneillään täysi tohina.
Yhteisen kokoontumisen jälkeen istuimme ryhmissä.
Jäljellejääneet alkoivat puhua tästä.
Itseasiassa äitini istui tässä ryhmässä.
Puhuimme tästä. Hän ehkä näki, että olin liikuttunut.
Hän kysyi: "Peter, haluatko sanoa Jeesukselle jotain erityistä?"
Siinä tilanteessa olin kypsä...
suorastaan ylikypsä. Olin aivan kuin hyytelöä.
Jumalan Henki oli tehnyt jo työtään minussa.
Yritin sanoa Jeesukselle: "Jeesus, minä..."
"Haluan, että tulet elämääni."
Jotain sinne päin. En muista tarkalleen, mitä yritin sanoa.
En ehtinyt sanoa loppuun, kun ylleni tuli aalto.
En voi selittää sitä muulla tavoin.
Valtava Jumalan voima ja rakkaus huuhtoivat minua.
Aloin itkeä keskellä tuota ryhmää.
Olin siis 17-vuotias, ja tämä ei ollut mikään sikasiisti juttu.
Mutta en voinut hallita tilannetta millään tavalla.
Sitä kesti varmaan 4-5 tuntia.
Olin Jumalan voiman ja rakkauden alla.
Aivankuin sisäinen pesukone olisi käynnistetty.
Rakkauden aallot pesivät minua kerta toisensa jälkeen.
Kun tämä oli valmista, en vuodattanut vain kyyneliä.
Minulla ei ollut ohdakkeista menneisyyttä eikä paljoa
asioita, joista tehdä parannusta. Tietenkin olin tehnyt väärin.
Kaduin joitain asioita ja kannoin painolastia.
Mutta kaikki maailman ihmiset kamppailevat hylkäämisen kanssa.
Olemme kaikki kokeneet pettymyksiä.
Olemme kaikki tehneet vääriä asioita.
Mutta minulla ei ollut sysimustaa menneisyyttä.
Olin aika onnellinen ihminen.
Silti tämä oli valtava Jumalan kohtaaminen.
Jos joku sanoisi: "Olin 40 vuotta alkoholisti."
"Sitten tuli Jeesus, ja kaikki muuttui täysin..."
Voisin sanoa itsestäni samaa,
vaikka en pystyisi samais- tumaan alkoholistiin,
joka makasi katuojassa. Silti voin sanoa samaa.
Ero oli kuin yön ja päivän välillä.
Tulin ulos seuraavana päivänä ja katsoin ympäröiviä puita.
Ajattelin: "Olivatko nuo puut täällä eilen?" Tämä on totta!
Muistan sen selkeästi vielä tänä päivänä.
Puutkin olivat uusia. Näin maailman aivan uusin silmin.
Olin uudestisyntynyt. Nyt ymmärsin, mitä se tarkoitti.
En ollut aiemmin käsittänyt... Kaikki oli uutta minulle.
Sait uuden sydämen.
Puhumme paljon Pyhällä Hengellä täyttymisestä.
Täytyitkö silloin Pyhällä Hengellä? Puhuitko kielillä? Mitä tapahtui?
Ei, sitä ei tapahtunut silloin.
Sain Pyhän Hengen kasteen ja lahjat myöhemmin.
Me voimme vastaanottaa ne oikeastaan milloin vain.
Meidän täytyy vain ymmärtää, että ne kuuluvat meille.
Joten sain silloin Pyhän Hengen. En enempää tai vähempää.
Sain Hänet silloin. Sittemmin olen tietenkin oppinut
ottamaan vastaan, olemaan Hänen käytössään ja turvautumaan Häneen.
Tätä olen oppinut elämän varrella.
Pidätkö tätä pelastumishetkenäsi? -Kyllä.
Otit Jeesuksen vastaan henkilökohtaisena Pelastajanasi...
Kyllä. Tuona päivänä synnyin uudesti ja sydämeni muuttui.
Siirryin kuolemasta elämään.
Koin, että tuosta päivästä lähtien
minulla on ollut vain yksi intohimo sydämessäni.
Tuosta päivästä lähtien minulla oli yksi suuri tarve sisimmässäni.
Halusin palvella Jeesusta ja tehdä Hänen tahtonsa maan päällä.
Koko arvojärjestelmäni ja päämääräni elämässä vaihdettiin.
Sen jälkeen olen tietenkin myös tavoitellut elää uutta elämää.
Näkyikö muutos myös teoissasi?
Miten muutos näkyi ulospäin?
Valintani muuttuivat.
Vanhempasi huomasivat muutoksen myös. -Kyllä, todella.
Entä kaverisi? -Ehdottomasti.
Eikö sinulla ollut ongelmia sen vuoksi, mitä he sanoisivat?
Varmasti heillä oli mielipiteitä, mutta en muista niitä.
Olin niin keskittynyt kokemukseeni.
Suurinpiirtein sama tapahtuu, kun rakastumme.
Suljemme kaiken muun ulkopuolelle. Olin täysin keskittynyt Jeesukseen.
Olin täysillä rakastunut Häneen. Ja olen ollut siitä lähtien.
Siitä on pian 25 vuotta aikaa. -Kyllä.
Olen vielä hullaantuneempi Jeesukseen...
Mitä tapahtui teinivuosien jälkeen?
Olit silloin nuori. Kerro, mitä tapahtui.
Aloitko työskennellä seurakunnassa, vai mitä tapahtui?
Tämän tapahtuessa kävin ensimmäistä vuotta lukiossa.
Minulla oli muutama vuosi lukiota jäljellä.
Kävin ensin lukion ja valmistuin.
Kävin siis koulua, yksinkertaisesti.
Mutta tulin heti hyvin aktiiviseksi...
Ensimmäisenä hengellinen elämäni tuli hyvin eläväksi.
Aloin lukea Raamattua. Luin sitä hullunlailla.
Aiemmin en ollut ollut mitenkään innokas lukija.
Olen hankkinut joitain akateemisia nimityksiä. Siksi jotkut sanovat,
että pidän varmasti lukemisesta. Mutta en ollut lainkaan lukutoukka.
Minä pidin hyvin yksinkertaisista länkkäri-taskukirjoista.
Nyt hullaannuin Jumalan Sanan nälästä.
Halusit vain lukea Jumalan Sanaa? -Kyllä.
Aloin myös olla säännöllisesti mukana seurakuntayössä.
Aloin tarttua johtajuushaasteisiin.
Minulla oli sisäinen halu tähän.
Olen ajatellut erästä asiaa. On tärkeä sanoa se tässä kohtaa.
Tämä pätee erityisesti Arkenissa, jossa nyt työskentelen.
Kohtaamme monia ihmisiä, jotka hakevat apua kriisitilanteessa.
Monilla on vaikea tausta.
Näin ei ollut minun laitani, kun tulin uskoon.
Tietenkin olen käynyt läpi kriisejä ja vaikeita asioita elämässäni.
Minä olen käynyt kaiken läpi yhdessä Herran kanssa.
On todella suuri ero käydä asioita läpi Herran kanssa
kuin ilman Häntä, jos ilmaisemme asian näin.
On asia erikseen, kun elämä lyö kovaa
eikä ole oppinut taistelemaan päästäkseen voitolle.
Silloin joutuu alakynteen.
Voin sanoa omasta puolestani, että tavallaan olin onnellinen.
Olit onnellinen pelastuessasi? -Ennen pelastumistani.
En ollut erityisen onneton.
En ajatellut: "Pitääkö minun vielä kestää tätä elämää?"
En hautonut elämäni päättämistä.
En kokenut elämääni arvottomaksi enkä ollut masentunut.
Olin täynnä elämänhalua ja virtaa!
Olin monessa mukana ja elin täyttä elämää. Jännitystä riitti.
Mutta sitten kohtasin Jeesuksen tällä tavalla.
Voin vain sanoa:Ei ole väliä, miten hyvä elämämme on.
Kaikki se kalpenee verrattuna siihen,
mitä elämässämme tapahtuu kohdatessamme Jeesuksen.
Ajattelen Jeesuksen vertauksia Matteuksen evankeliumin luvussa 13.
Vertauksissa puhutaan aarteesta ja helmestä.
Taivaan valtakunta on kuin peltoon kätketty aarre.
Löytäessämme helmen myymme kaiken omaisuutemme saadaksemme sen.
Tai helmikauppias löytää sen oikean helmen,
ja myy kaikki muut helmet saadakseen juuri tuon helmen.
Minusta tuo on hyvä kuvaus tilanteestani.
Minulla oli jo helmiä elämässäni.
Ne olivat kallisarvoisia.
Mutta löydettyäni Jeesuksen-
nuo kaikki muut helmet vain kalpenivat.
En voi oikein selittää tätä.
Niin... -Saat selittää pian lisää.
Tulen kysymään sinulta lisää, kun palaamme takaisin.
Muuttunut elämä: Peter Nordberg
Tervetuloa takaisin. Ohjelmassa vieraanamme on Peter Norberg.
Elämässäsi oli selkeä ero ennen ja jälkeen pelastuksen,
vaikka elämäsi ja taustasi ei ollut onneton.
Voimme todeta todistuksesi perusteella,
ettei meidän tarvitse pelastua tullaksemme onnellisiksi.
Pelastuksessa on siis kysymys jostain muusta.
Riippuu tietenkin siitä, miten määrittelemme onnen.
Sen ymmärryksen nojalla, mikä minulla nyt on,
en voisi olla koskaan onnellinen ilman Jeesusta.
Se ei onnistuisi.
Kun olen nähnyt Hänet sellaisena kuin Hän on,
silloin ei ole vaihtoehtoja.
Ymmärrän Pietaria, yhtä opetuslapsista Raamatussa.
Häneltä kysytään, haluaako hänkin mennä pois Jeesuksen luota.
Hän toteaa: "Mihin minä menisin? Sinulla on ikuisen elämän sanat."
"Meidän täytyy seurata Sinua." Minusta tuntuu samalta.
Ennen kuin ymmärsin tämän, olin onnellinen
siinä määrin kuin ihmiset maailmassa voivat olla onnellisia.
Minulla oli hyvä elämä, harrastukset ja ystävät.
Elämälläni oli merkitys tietyllä tasolla.
Elämäntilanteesi ei siis saanut sinua etsimään Jeesusta.
Kohdattuasi Jeesuksen huomasit eron.
Jos tarkastelet elämääsi Jeesuksen kanssa
verrattuna elämään ilman Häntä...Mikä on suurin ero?
Ensimmäinen suuri ero on mielestäni
se, että löysin Ystävän.
Voin sanoa löytäneeni Rakkauden.
Hän rakastaa minua yli kaiken, enemmän kuin minä koskaan.
En voi kuvata vaalimiani tuntemuksia Herraa kohtaan.
Miten syvältä Hän on koskettanut minua!
Jumalan kosketus elämässäni on syvä.
Kukaan muu ei voi täyttää sitä.
Augustinus, eräs kirkkoisistämme, sanoi:
"Sydämemme on levoton meissä,"
"kunnes se löytää levon Sinussa, oi Jumala."
Jollain tavalla ihmisen sydän on
on luotu tätä syvää kohtaamista varten.
Ensisijaisesti siis sain mielestäni...
Olen saanut Ystävän ja Rakastajan.
Hänen ansiostaan elämä on käsittämättömän ihanaa.
Voin luottaa Häneen ja kääntyä aina Hänen puoleensa.
Saan Häneltä voimaa, neuvoja, johdatusta ja apua.
Tämä on yksi osa elämääni. On myös toinen osa.
Tunnen päässeeni siihen, mitä varten olen olemassa.
Kun aloin vaeltaa yhdessä Jumalan kanssa,
löysin paikkani tässä maailmassa.
Ymmärsin, että elämälläni oli tarkoitus. Minut oli luotu
muuttumaan Jeesuksen, Jumalan Pojan, kaltaiseksi.
Minut oli luotu toteuttamaan Hänen tahtonsa maan päällä.
Jumala oli antanut minulle lahjoja ja kyvykkyyden.
Hän oli antanut minulle erilaisia mahdollisuuksia.
Minulla oli mahdollisuus kehittyä,
jotta Hänen hyvä tahtonsa saisi tapahtua maan päällä.
En olisi pystynyt siihen koskaan tällä tavalla,
jos en olisi kulkenut Herran kanssa.
Olisin voinut tehdä hauskoja asioita, mutta
ei koskaan tässä ulottuvuudessa ja näin syvällisesti.
Se ei olisi tyydyttänyt minua samalla tavalla.
Kutsut Jeesusta Ystäväksi.
Kutsuit Häntä myös Herraksi. Millä tavalla Hän on Herra?
Hän on Herra, ja tämä merkitsee sitä, että...
Hän on luonut minut ja minä kuulun Hänelle luomistyön vuoksi.
Hän on luonut minut Itsensä tähden.
Hänen herrautensa elämässäni merkitsee sitä, että
Hän antaa suunnan elämälleni.
Hänen tahtonsa ja tarkoituksensa,
miksi Hän on minut luonut, täytyy olla johtotähteni.
Hänen ystävyytensä merkitsee, että
Hänen tahtonsa minua kohtaan ei ole pakottamista tai painostusta.
Hän etsii minun tahtoani ystävyyden kautta.
Jos Jeesus on ystäväsi, millä tavalla seurustelet Hänen kanssaan?
Kutsuit Häntä myös Rakastajaksi.
Niin...Haluan käyttää näin voimakasta ilmaisua kuin Rakastaja.
Tuntemukseni Herraani kohtaan ovat myös voimakkaita.
Miten vietän aikaani Hänen kanssaan?
Olemalla Hänen Sanansa äärellä.
Luet Raamattua? -Kyllä, luen Raamattua.
Mutta en lue vain oppiakseni sen ulkoa.
Tämä toimii samalla tavoin ihmissuhteessa.
Olen oppinut puhumaan vaimoni kanssa.
Olen oppinut puhumaan syvällisemmin avioliitossamme.
Alussa keskustelumme liikkuivat tietyllä tasolla.
Vähitellen keskustelumme syvenivät
eikä meidän tarvitse selittää asioita toisillemme yhtä paljon.
Sama pätee Raamattuun. Alussa lähestymme Sanaa,
luemme oppiaksemme ja opettelemme ulkoa.
Se on todella hyvä asia. Vähitellen saatamme tulla pisteeseen,
jossa ydin ei ole itse oppi, vaan kohtaaminen Herran kanssa
vetää meidät Sanan äärelle. Hänen Henkensä selventää meille asioita,
ja seurustelemme Hänen kanssaan.
Sana ja Pyhä Henki yhdessä toimivat kuin me tässä.
Me vaihdamme asioita keskenämme.
Jumalan Henki hengittää meihin ajatuksiaan.
Hän välittää niinsanotusti mielipiteensä ja panoksensa.
Keskustelen Hänen kanssaan. Ehkä kyselen tai ilmaisen asioita.
Sitten voin seurustella Herran kanssa ylistämällä ja kiittämällä Jumalaa.
Kiitän ja ylistän Häntä. Ajattelen Häntä jne.
Nyt olet seurustellut Herran Jeesuksen Kristuksen kanssa vuosia.
Millä sanoilla kuvailisit Jeesusta?
Kuka Hän on sinulle?
Minulle Hän on ensisijassa ehdottomasti ihanin
olemassaoleva Persoona.
Kaikki ihana on täydellisenä Jeesuksessa.
Hän on täynnä rakkautta.
Hän on ymmärtäväinen ja laupias.
Hän on puhdas. Hänellä on arvokkuus.
Hänellä on käsittämätön...
niin minä sen käsitän-
käsittämätön rakkaus juuri minua kohtaan.
Tiedän Hänen rakastavan kaikkia yhtä paljon, mutta...
Mitä minuun tulee, Herralla on suunnaton kyky
ilmaista rakkauttaan minua kohtaan.
Hän on ihanin Persoona, jonka tunnen.
Hän on Herrani, jota haluan palvella ja seurata.
Hän on minulle esimerkki, jota haluan seurata.
Hänen elämänsä minun puolestani on elämää,
jota haluan ja koetan elää.
Jeesus on myös Herra, meidän Parantajamme.
Kerroit, että lapsuutesi oli onnellinen ja tasapainoinen.
Olet saanut osasi elämänkolhuista, kuten sanoit.
Oletko sinä kohdannut Jeesusta Parantajanasi?
Oletko ottanut vastaan parantumista Häneltä
sieluusi tai ruumiiseesi? -Kyllä. Sanoisin, että molempiin.
Minulla ei ole koskaan ollut -kiitos Herralle-
vaikeaa tai kuoleman- vakavaa sairautta.
Mutta olen ollut sairas joitakin ajanjaksoja.
Olen oppinut ottamaan parantumista vastaan Herralta.
Ennenkaikkea olen oppinut erään asian, joka on yhtä tärkeä.
Raamattu ei puhu vain siitä, että Herra on Parantajamme.
Raamattu puhuu liitosta Jumalan kanssa, mihin kuuluu terveys.
Tämä on vaikuttanut elämääni vahvasti.
Ei ole hyvä tietää vasta kun on sairastunut,
miten voi parantua.
On hyvä tietää, miten pysymme terveinä.
Jumala on koskettanut paljon myös sieluani.
Opetuksemme täällä Arkenissa on merkinnyt itselleni paljon.
Tänne tullessani olin saanut samaa opetusta jonkin verran.
Oma opetukseni kypsyi ja selkiytyi paljon.
Rakennuin ja ymmärsin tehokkaammin, miten asiat liittyivät yhteen.
Pastoreiden Gunnarin ja Lindan sekä raamattukoulun opetus
yhdistyivät siihen, mitä minulla jo oli.
Tämä merkitsi minulle paljon.
Olen saanut paljon heidän kauttaan
ja saanut vakaamman ja ihanamman elämän.
Saan enemmän elämästäni irti.
Se ei ole tempoilua, ylä-ja alamäkiä tai yhtä elämän myrskyä.
Et siis kadu hetkeä, jolloin otit Jeesuksen vastaan 17-vuotiaana?
Oli hieman johdatteleva kysymys.
Kuulosti siltä, ettet ole katunut. -Teit oikean johtopäätöksen.
En voisi ajatellakaan elämääni ilman Jeesusta.
Useimmille iskee epäilys matkan varrella. Entä sinulle?
Ei Jeesusta kohtaan. En ole koskaan epäillyt Häntä.
Tietenkin olen epäillyt, olenko valinnut oikean tien
tai ihmetellyt, miksi tein noin.
Olen katunut karvaasti joitakin valintojani.
Mutta en ole koskaan epäillyt Jeesusta.
Ihanaa. Kiitos, Peter. -Kiitän.
Niin kuin sanoin, olemme kuulleet monia todistuksia.
On niin hyvä saada kuulla tämä.
Pelastuksessa ei merkitse se, oletko väärinkäyttäjä
tai vastaavanlainen. Kyse on Jeesuksen kohtaamisesta
Ystävänä ja Herrana. Otamme Hänet vastaan Pelastajanamme.
Päivystävä puhelimemme Tukholmassa on avoin tiistai-iltaisin.
Tämän ohjelman jälkeen voit soittaa meille.
Näet numeron ohjelmamme lopputeksteissä.
Katso numero äläkä arkaile soittaa.
On ihanaa saada puhua jonkun kanssa.
Voimme rukoilla yksin kotona
ja ottaa Jeesuksen vastaan Herranamme yksin ollessamme.
Pelastuminen on helppoa.
Voit ottaa vastaan myös parantumista.
Mutta on myös hienoa saada puhua jonkun kanssa
ja rukoilla. Meillä on esirukoilija puhelinlinjalla.
Soita päivystyspuhelimeen. Ehkä olet tilanteessa,
jossa todella kaipaat Ystävää.
Haluat kohdata Jeesuksen, jota Peter on tässä kuvaillut.
Saat kohdata ja ottaa vastaan Hänet
henkilökohtaisena Ystävänäsi ja Pelastajanasi.
Älä epäröi vaan soita päivystyspuhelimeen.
Ehkä tarvitset parantumista sielulle tai ruumiille.
Ehkä haluat nostaa ystäväsi Jumalan eteen ja rukoilla hänen puolestaan.
Soita päivystyspuhelimeen, niin esirukoilija rukoilee kanssasi.
Kiitos, että olit tänään kanssamme.
Näemme taas pian. Hyvää jatkoa siihen asti.
Käännös: Niina Paso
Päivystyspuhelin Suomessa: 045 113 6000 Sähköposti: helsinki@arken.org
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 720A