o
Peter Nordberg Ihmiset, joilla on vaikutusvaltaa
Seuraan Sinua.
Maksan hinnan.
Rakastan Sinua.
Olet kaikki, mitä tarvitsen.
Rakastan Sinua.
Sinä olet minun.
En tahdo mitään muuta kuin kulkea kanssasi.
Seuraan Sinua.
Maksan hinnan.
Rakastan Sinua.
Olet kaikki, mitä tarvitsen.
Rakastan Sinua.
Olet minun.
En tahdo mitään muuta
kuin kulkea kanssasi.
Halleluja.
Annamme itsemme Sinulle, Jeesus.
Juuri tässä ja nyt. Jeesus...
Ylistys Herran nimelle.
Voitelu on ihmeellinen asia.
Jumala toimii ihmisten elämässä. Halleluja.
Kiitos Jeesus.
Olkaa hyvät ja istuutukaa.
Jatkamme voitelussa - eri tavalla.
Kun näet Jumalan koskettavan ihmisiä ja puhuvan heille henkilökohtaisesti,
ajattele näin: "Ihanaa! Samalla tavalla Jeesus rakastaa minua."
"Samalla tavalla Jeesus pitää minusta."
Se on totta. Hän pitää sinusta.
Sydämellinen kiitos.
Tämä on esite juhlaillasta Arkenilla.
Kokousavustajat voivat jakaa niitä.
Toivon sinun ottavan vähintään 4-5 esitettä mukaasi.
Jaamme esitteet nyt ja rukoilemme yhdessä.
Laittakaa esitteet eteenpäin penkkiriveihin.
Halleluja.
Rukoile, että Herra muistuttaa sinua
yhdestä tai useammasta henkilöstä, jotka voit kutsua.
Ala rukoilla.
Aikaa on reilu kuukausi.
Meillä on aikaa rukoilla,
ketä voisimme kutsua.
Voimme työstää tapahtumaa.
Nostamme nämä esitteet, jos olet jo saanut sellaisen.
Rukoilemme.
Jeesus. Rukoilemme, että puhut sydämiimme,
kenet voimme kutsua tähän iltaan.
Pyydämme suosiota.
Kun esitämme sanomamme ja annamme kutsun,
pyydämme myönteistä vastakaikua.
Pyydämme tätä Jeesuksen nimessä.
Kiitämme ja ylistämme Sinua, Herra.
Kiitämme, että tämä johtaa monien pelastumiseen.
Tämä on rukouksemme, Jeesus.
Anna tämän johtaa monien pelastumiseen.
Tämä on rukouksemme. Tiedämme, että vastaat.
Jeesuksen nimessä. Amen.
Haluan viedä sinut hetkeksi
Matteuksen evankeliumin lukuun 28.
Siellä ovat tunnetut jakeet.
Tässä on Jeesuksen antama lähetyskäsky.
Matt. 28:18.
Onko teillä Raamatut mukananne? Ottakaa esille Matt. 28:18.
"Jeesus tuli heidän luokseen ja puhui heille näin:"
"Minulle on annettu kaikki valta taivaassa ja maan päällä."
"Menkää siis ja tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni:"
"Kastakaa heitä Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen"
"opettakaa heitä noudattamaan kaikkea, mitä Minä olen käskenyt."
"Minä olen teidän kanssanne kaikki päivät maailman loppuun asti."
Halleluja.
Matteuksen evankeliumi, josta luin otteen,
on kirjoitettu erityisenä aikana.
Synagoga ja seurakunta erottuivat toisistaan rajusti.
Alussa oli näin -
Alkuseurakunnan kristityt olivat enimmäkseen
osa juutalaista väestöä.
He olivat osa juutalaista kansaa ainakin ympäristön silmissä.
Alussa kristityt myös näkivät asian näin.
Vähitellen tuli selväksi,
että nämä kaksi eivät olleet aivan sama asia.
He uskoivat samaan Israelin Jumalaan.
He uskoivat heprealaiseen Raamattuun,
profeettoihin ja Moosekseen.
He uskoivat messiaanisiin lupauksiin.
He uskoivat paljon samoihin asiohin.
Mutta oli ratkaisevia tekijöitä.
Tietysti usko Jeesukseen Messiaana oli tällainen.
Oli myös eroavuuksia heidän identiteetissään.
Heidän tapansa toimia kansana oli erilainen.
Olin samoilla jäljillä perjantai-aamuna.
Käsittelen samoja asioita tänään.
Monet teistä ette olleet perjantai- aamuna raamattukoulussa.
Tilanne oli tällainen:
Jeesuksen ilmestyessä maan päälle
juutalaisuudessa oli erilaisia uskonnollisia suuntauksia.
Ne vaikuttivat tilanteeseen.
Monet juutalaiset olivat hyvin aitoja uskossaan.
Messiaan odotus leijui ilmassa tuona aikana.
Erään ryhmän tunnemme Uudesta Testamentista.
Jeesus keskusteli heidän kanssaan paljon. He olivat fariseuksia.
Joskus käytämme sanaa 'fariseus' lähes haukkumasanana.
Mutta jos kohtaisimme heidät, luulisin
heidän tekevän vaikutuksen meihin monin tavoin.
Sen ajan fariseuksia ei voi verrata nykypäivän ortodoksijuutalaisiin.
He ovat hyökkäävämpiä ja järjestäytyneitä.
Fariseukset olivat kansansa keskellä hurskaita ihmisiä.
He halusivat tehdä hyvää omalla tavallaan.
Paavali oli itsekin fariseus.
Hän kuului fariseusten puolueeseen.
He tunsivat Raamatun hyvin ja opiskelivat sitä.
He eivät olleet pappeja. He harvoin kuuluivat papistoon.
He kuuluivat kansanjoukkoon. He olivat lainoppineita.
He opettivat kansaa, miten tuli elää.
Voisi sanoa, että heidän...
Heillä oli oma teologiansa ja näkökantansa
siitä, miten pyhää elämää elettiin-
tai miten usko elettiin todeksi.
Heidän ajatuksensa oli erottautua
siitä, mikä oli epäpuhdasta.
He erottautuivat tällä tavalla.
Jotkut uskovat, että sana 'fariseus'
luultavasti polveutuu kantasanasta 'erottautua'.
Tämä oli heille tärkeää.
Tämän vuoksi fariseuksilla oli ongelmia Jeesuksen kanssa.
Jeesus ei sopinut tähän
pyhyyden ja puhtauden osoittamisen malliin.
Jeesus ei vetäytynyt erilleen.
Hän ei tehnyt sitä fariseusten tavalla.
Hän ei painottanut näitä asioita samalla tavalla.
Fariseuksille se oli tärkeää.
Näin he olivat todellisia uskovia, pyhiä ihmisiä.
Oli myös toinen ihmisryhmä, joista emme ole kuulleet paljoa.
Uusi Testamentti ei mainitse heitä.
Siihen on erityinen syy. Heitä kutsuttiin essealaisiksi.
Olemme varmasti kuulleet puhuttavan Kuolleenmeren kääröistä.
Kuolleenmeren alueelta löydettiin raamatullisia tekstejä.
Paikkaa kutsuttiin Qumraniksi.
Kääröt olivat lähellä Kuolluttamerta.
Qumranin kääröistä kävi ilmi
alueella oleskeleva yhteisö.
Sitä kutsuttiin Qumranin yhteisöksi.
Myös he olivat hyvin hurskaita.
Heillä oli ajatuksensa
pyhyydestä ja pyhänä elämisestä.
He vetäytyivät syrjään muusta väestöstä.
He elivät syrjässä muusta.
He ylistivät Jumalaa ja puhdistautuivat.
He odottivat Messiaan tuloa.
He odottivat Messiaan tulevan hetkenä minä hyvänsä.
Messias palauttaisi Jumalan valtakunnan.
Tämä oli heidän uskonsa pääkohta.
Heillä oli erityinen vanhurskauden opettaja.
Hänellä oli kyky
selittää profeetalliset kirjoitukset ja ajanjaksot.
Siellä he kaikki kokoontuivat.
He opiskelivat Sanaa.
He yrittivät saada ilmestystä ja ymmärrystä
salaisuudesta - siitä mikä on salattua.
Näillä molemmilla suuntauksilla
oli valtavia odotuksia Jumalan suhteen.
Fariseukset olivat kansan silmissä hurskaita.
He olivat sukupolvien ajan laatineet erilaisia lakeja.
Ne estivät heitä rikkomasta lakia.
Heille oli hyvät vaikuttimet toimintaansa.
He halusivat elää Jumalalle.
He eivät halunneet rikkoa Jumalan pyhää, hyvää lakia vastaan.
He rakensivat erilaisia järjestelmiä.
Kuinka pitkälle saa kävellä sapattina?
Mitä saa tehdä ja mitä koskea? Miten voi toimia?
Heillä oli sääntöjä kaiken suhteen!
Näihin sääntöihin viitataan Raamatussa.
Jeesus kutsui niitä isien tai vanhimpien asetuksiksi.
Nämä lait eivät tule suoraan Mooseksen kirjoista.
Ne säännöt olivat tulkintoja Mooseksen kirjoista.
Ensin tuli Johannes Kastaja ja sitten Jeesus.
Tapahtui jotain erilaista.
He olivat erilaisia.
Heillä oli myös paljon yhtäläisyyksiä
fariseusten ja essealaisten kanssa.
Myös he olivat vakavissaan - he uskoivat
Raamattuun Jumalan ilmentämänä Sanana.
He halusivat seurata sitä, mihin uskoivat.
He uskoivat pyhyyteen, puhtauteen ja rukoukseen.
He odottivat Messiasta.
Oli yksi merkittävä tekijä, joka erotti
juutalaisen tavan harjoittaa hurskautta
Johannes Kastajan ja ennenkaikkea Jeesuksen tavasta.
Jeesuksen jälkeen alku seurakunta jatkoi tätä.
Nimittäin...
Jeesus ja Hänen seuraajansa
olivat hurskaudessaan ulospäinsuuntautuneita.
Heidän hurskautensa ei ollut
muista ihmisistä erossa pysyttelemistä.
Sensijaan he vaikuttivat ihmisiin.
Se oli pääasiallinen ero
Jeesus ymmärsi tämän.
Hän puhuu, kuten muistatte,
Matteuksen evankeliumin luvuissa 5-7.
Siinä Jeesus osoittaa juuri tämän asian.
Tässä kohtaavat synagooga ja juutalaisten saamat lupaukset
sekä ensimmäinen kristitty seurakunta.
Mitä Matteus yrittää sanoa?
Seurakunta kantaa lupauksia.
Seurakunta on löytänyt Messiaan.
Seurakunta löysi Abrahamin siunauksen
ja toteuttanut tämän osan:
"Kaikki kansat tulevat siunatuiksi."
Vuorisaarnassa, Matteuksen evankeliumin luvuissa 5-7,
Jeesus sanoo: "Jos teidän vanhurskautenne"
"ei ole suurempi kuin fariseusten,"
"ette pääse Taivasten valtakuntaan."
Voisimme hämmentyä tästä.
Minäkin hämmenyin aluksi.
En siis nyt vaan aiemmin opiskellessani.
Opiskelin ja luin fariseuksista.
Opin, mitä he tekivät ja miten he toimivat.
Ihmettelin, miten ihmeessä pääsen edes heidän tasolleen!
He rukoilivat säännöllisesti ja lukivat Raamattua.
He pidättäytyivät monista asioista.
He olivat erittäin tarkkoja eri asioista.
He ylistivät Jumalaa eri tavoin.
Et saa käsittää väärin.
Vaikka Jeesus puhutteli heitä voimakkaasti,
he olivat todella hurskaita ihmisiä.
Paavali puhuu heistä Roomalaiskirjeessä.
Hän sanoi: "Näen heidän innokkuutensa."
"Näen heidän innokkuutensa."
"Mutta...heiltä puuttuu ymmärrys."
Mitä Jeesus tarkoitti sanoessaan:
"Jos teidän vanhurskautenne ei ole suurempi"
"kuin fariseusten, ei siitä ole hyötyä"?
Jeesuksella oli näky pyhästä elämästä,
merkityksellisestä ja Jumalalle omistetusta elämästä.
Pyhä elämä vaikutti aina aktiivisesti toisiin ihmisiin.
Jeesuksen pyhyys ei ollut luolassa istumista.
Hän ei pelkästään rukoillut Jumalaa ympäri vuorokauden.
Sellainen pyhyys ei ollut Jeesuksen osoittamaa pyhyyttä.
Jeesuksen tapa vastata Jumalan kutsuun,
Jeesuksen tapa antautua Jumalan varaan
oli Sanoman eteenpäin välittämistä.
Meidän on todella tärkeää ymmärtää tämä.
Jeesuksen ilmestyessä Matteuksen evankeliumin lopulla,
Matteus on juuri ottanut esille tämän asian.
Mikä meissä on ainutlaatuista ja erityistä?
Mikä erottaa meidät juutalaisesta kansasta,
joka ei vielä usko Jeesukseen?
Me olemme ihmisiä, joilla on vaikutusvaltaa tähän maailmaan!
Olemme aktiivisia!
Joku voi sanoa, että kyllä juutalaisetkin vaikuttavat.
Kyllä, mahdollisesti antamallaan esimerkillä.
Näin ajattelivat essealaiset Qumranin kristityt.
He ajattelivat: "Hyvän esimerkkimme välityksellä"
"toiset näkevät, miten hurskaita, hienoja ja kilttejä olemme."
Näin he ajattelivat ihmisten tulevan uskoon.
En tarkoita, että tämä olisi väärin. Ei ole niin.
Tarkoitan, että tämä on vasta ensimmäinen askel.
Tässä ei ole kaikki. Vaikka istuisimme täällä...
Tämä on asian ydin-
Voimme istua täällä läpikotaisin hurskaina,
pakahtuen hurskauteen.
Voimme ylistää Jumalaa niin, että se tihkuu meistä.
Voimme merkitä läsnäololistaan:
"Hyvä, olet ollut kaikissa seurakunnan kokouksissa."
"Tosi hauskaa..."
Tämä on hyvä asia. Todella hyvä!
Tämä on hyvä asia. En sano, että se olisi jotain huonoa.
Tämä on todella hyvä asia.
Mutta tämä ei tee meistä ainutlaatuisia kansana.
Tunnusmerkkimme Jeesukseen uskovina
on maailmaan vaikuttaminen.
Tämä on ainutlaatuista Kristuksen seurakunnalle.
Jaamme lupaukset ja uskon Jumalaan yhdessä juutalaisten kanssa.
Mutta sinä ja minä olemme saaneet tehtävän taivaasta.
Meidän tulee vaikuttaa tähän maailmaan - aktiivisesti!
Ei vain esimerkin välityksellä... Haluan sinun miettivän tätä!
Pelkistän asian tässä.
Monilla uskovilla on juutalainen käsitys hurskaudesta.
Kun he näkevät työpaikalla, miten hieno ja kiltti olen-
ehkä he ajattelevat: "Voi, miten hyvä!"
"Uskova! Minä haluan myös tulla uskoon."
Näin tapahtuu harvoin, rehellisesti sanottuna.
Näin oli juutalaistenkin kohdalla. Mikseivät kaikki ole juutalaisia?
He ovat eläneet hyvin esimerkillisesti vuosituhansia.
Paavali sanoo, että usko tulee Sanan kuulemisesta.
Usko tulee Sanan kuulemisesta.
Mitä hyötyä esimerkillisestä elämästä sitten on?
Elämämme ei saa kuollettaa sanojamme.
Tämän vuoksi esimerkki on tärkeä.
Voimme istua täällä täynnä hurskauttamme...
Se on todella mukavaa.
Mutta jos me emme yhdessä vaikuta tähän maailmaan,
emme täytä saamaamme lähetyskäskyä.
Ja siihen meidät ON kutsuttu!
Meidät on kutsuttu vaikuttamaan tähän maailmaan.
Meidät on kutsuttu olemaan vaikuttajia.
Jeesus sanoo, että olemme maailman valkeus ja suola.
Vaikutamme tähän maailmaan evankeliumilla.
Siihen Hän on meidät kutsunut.
Asia oli näin.
Tämän vuoksi seurakunta joutui vähitellen vaikeuksiin.
Seurakunta joutui hankaluuksiin.
Haluan sinun ymmärtävän tämän.
Kristinuskon historian alussa
seurakunta oli osa juutalaista kansaa.
Roomalaiset viranhaltijat ja tavalliset kansalaiset
eivät erottaneet kristittyjä juutalaisista.
He olivat alussa 'nasaretilaisen lahko'.
Vähitellen alkoi muodostua tiettyjä ongelmia.
Konflikti juutalaisten ja kristittyjen välillä kasvoi.
Kristityt kauhistuttivat saarnaamalla ylösnousemuksesta.
Juutalaiset eivät halunneet jatkuvasti kuulla
ristiinnaulinneensa Jeesuksen, Messiaansa,
joka oli ylösnoussut ja näyttäytynyt opetuslapsille.
Juutalaiset eivät ilahtuneet siitä.
Viestikapula oli siirtynyt juutalaiselta kansalta,
historialliselta identiteetiltä, pakanoille.
Pakanoistakin tuli Jumalan kansaa.
Tällaiset uutiset eivät innostaneet kaikkia juutalaisia.
Tämä oli upeaa niille juutalai- sille, jotka kohtasivat Jeesuksen.
Toisten juutalaisten mielestä se ei ollut enää upeaa.
Konflikti kasvoi.
Vähitellen se kasvoi Rooman valtakunnan tasolle.
Rooman valtakunta oli hyvin suvaitsevainen kulttuuri,
kun oli uskonto kysymyksessä.
Sai rukoilla lähes ketä tahansa, missä tahansa ja milloin huvitti.
Roomalaiset ja virkamiehet eivät oikeastaan välittäneet siitä.
Kunhan -kuulepas nyt-
Kunhan kukaan ei häirinnyt
yleistä järjestystä.
Oli kiellettyä lopettaa kultin mukainen keisarin palvonta.
Keisarin palvonta oli Rooman valtakunnan yhdistävä voima.
Kaikkien tuli osallistua siihen.
Se ei ehkä ollut niin paljon uskonnollinen kysymys.
Se oli enemmän poliittinen asia.
Kaikkien antautuminen keisarille oli poliittinen voimatekijä.
Nyt nämä 'kurjat' juutalaiset aiheuttivat ongelmia.
He kiersivät ympäriinsä...He eivät enää puhuneet vain kaltaisilleen.
He alkoivat levittäytyä ympäriinsä.
Juutalaiset olivat erityinen ryhmä.
He olivat ainoa kansanryhmä, joka poikkeuksellisesti
sai vapautuksen keisarin palvonnasta.
Roomalaiset olivat yrittäneet istuttaa tapaa juutalaisiin.
Se ei onnistunut!
Heille juutalaiset olivat Jumalan suhteen 'fanaattisia hulluja'.
Ennemmin he kuolivat, koko joukko, kuin palvoivat keisaria!
Roomalaiset ajattelivat: "Ei ole mitään järkeä jatkaa näin."
"Emme saavuta tällä mitään. Saatte poikkeusluvan."
Oli eräs tärkeä syy, miksi roomalaiset tekivät poikkeuksen.
Juutalaiset elivät enemmän omiensa parissa.
Heillä oli synagoogansa ja perinteensä.
Heillä oli tapansa ja tottumuk- sensa. He elivät omiensa parissa.
Joskus heihin liittyi joitakin pakanoita.
Joistakin tuli käännynnäisiä, useimmista ns. Jumalaa pelkääviä.
Kyseessä oli pieni joukko,
johon juutalaisuus vaikutti. Se ei häirinnyt ketään.
Roomalaisten viranhaltijoiden näkökulmasta juutalaiset alkoivat
suuntautua ulospäin ja kutsua muita mukaansa.
Heihin ei liittynyt vain yksi tai kaksi henkilöä.
Heitä oli sata, kaksi sataa, tuhat! Heihin liittyi tuhansia ihmisiä!
Kaikki he alkoivat kyseenalaistaa keisarille uhraamista.
Nyt alkoivat ongelmat!
Juutalaiset saivat vihan päällensä. Juutalaiset sanoivat:
"Nämä eivät ole juutalaisia."
"Meillä ei ole mitään tekemistä heidän kanssaan."
"Tämä on lahko. He opettavat eksytystä eikä meillä ole mitään"
"tekemistä heidän kanssaan," juutalaiset sanoivat roomalaisille.
Roomalaisille valkeni: "Tämä on uusi ilmiö."
Tämä häiritsi yleistä järjestystä. Se oli olemukseltaan erilainen.
Mikä oli erilaista? Kaikki muut uskonnot olivat-
voisi sanoa niiden olevan jollain tavoin suvaitsevaisempia.
Ne pystyivät elämään valtakunnassa häiritsemättä sen järjestystä.
Mutta kristityt! Joka paikassa he häiritsivät
tätä hienoa, rakennettua järjestystä, jonka mukaisesti
kaikki pitivät huolen vain omista asioistaan.
Tätä virkavalta ei voinut suvaita.
Tästä seurasi väkivaltaiset kristittyjen vainot.
Sama asia koskee Ruotsia tänä päivänä.
Mene juttelemaan jonkun kanssa, vaikkapa humanistin.
Kuka katsoi TV-väittelyn
humanistien puheenjohtajan Christer Sturemarkin ja Ulf Ekmanin välillä?
Christerin asian ydin oli juuri tämä. Aivankuin roomalaisilla.
"Minulle on ok, että olet uskova. Saat uskoa."
"Kirkossasi saat palvoa miten paljon haluat-MUTTA..."
"Älä vaikuta meihin toisiin."
"Älä vaikuta yhteiskuntaan."
"Kunnioitan oikeuttasi uskoa miten haluat. Sen sinä saat tehdä."
"Mutta älä häiritse meitä."
"Älä häiritse meitä aatteillasi. Emme halua sitä."
Heti kun uskovien seurakunta kieltäytyy olemasta
pieni, eristäytynyt ja itsekeskeinen yhteisö,
joka vain toivoo: "Voi kun joku näkisi pienen valoni..."
"Valoni palaa pimeässä. Joku saattaa pelastua."
Seurakunta alkaa nähdä: "Hei, me olemme täällä"
"vaikuttaaksemme tähän maailmaan!"
"Olemme täällä tehdäksemme Jeesuksen tunnetuksi!"
Ensimmäiset kristityt eivät malttaneet olla kertomatta.
Pietari, Johannes ja muut sanoivat: "Emme voi olla julistamatta!"
"Meidän täytyy kertoa siitä, mitä olemme nähneet ja kuulleet."
Tämä on ainutlaatuista meissä.
Ainutlaatuista ei ole se, että kokoonnumme ja laulamme täällä,
tai kokoonnumme rukoilemaan.
Sitä tehdään myös muissa uskonnoissa ja kansoissa.
Ainutlaatuista ei ole se, että itkemme ajatellessamme elämäämme.
Sitä tekevät kaikki.
Ainutlaatuista ei ole se, että annamme varoistamme.
Ainutlaatuista ei ole se, että olemme valmiit uhraamaan elämämme.
Yksikään näistä asioista eivät ole ainutlaatuisia.
Yksi asia on ainutlaatuinen.
Jeesus Kristus. Hän ristiinnaulittuna.
Me saarnaamme Häntä tälle maailmalle.
Tämä on erottava tekijä.
Tämä on se suuri erottava tekijä.
Olemme kohdanneet Hänet,
joka on ylösnoussut kuolleista.
Hän elää tänä päivänä!
Hän pelastaa ihmisiä ja vetää heidät valtakuntaansa.
Emme saa koskaan unohtaa identiteettiämme.
Meillä voi olla tällainen mielenlaatu.
"Olemme hyviä uskovia. Kokouksessa kävijöiden määrä on korkea."
Silloin ajattelemme väärin.
Meidän pyhyydellämme ei ole itseisarvoa.
Emme ajattele: "Nyt olen pysynyt loitolla kaikesta-halleluja!"
"Nyt olen onnistunut pysymään loitolla tästä ja tuosta..."
Me emme kuulu 'loitontujiin'.
Se ei ole teologiamme! Se ei ole sanomamme tai tehtävämme!
Vain ajatella: "Mistä pidättäydyn? Mitä en saa tehdä?"
"Mistä minun pitää pysyä puhtaana? Mistä pysyn loitolla?"
Uskovat ajattelevat usein näin. Ajan myötä olemme
nähneet sen ilmenevän eri tavoin.
Munkkien liikkeessä erottauduttiin luostariin elämään hurskaasti.
Nämä ovat todella ihania ja hienoja ihmisiä!
Henkilökohtaisesti minä ihmettelen,
mikseivät he saarnaa evankeliumia aktiivisesti?
Mikseivät he ole ihmisten kes- kuudessa aivan kuin Jeesus?
Tätä meidän tulee tehdä. Tämä on asian ydin!
Siellä missä sinä olet, sinä voit vaikuttaa.
Sinun elämässäsi on kysymys vaikutusvallasta toisiin.
Haluan sanoa selkeän yksinkertaisesti:
Tästä sinä uskovana olet kerran tilivelvollinen Jumalan edessä.
Hän ei kysy sinulta, miten monta tuntia rukoilit.
Emme kehu sillä, että rukoilimme joka päivä.
Ihmiset tulevat sanomaan Jeesukselle:
"Me ajoimme ulos pahoja henkiä ja teimme sitä ja tätä nimessäsi."
Jeesus sanoo: "Minä en tunne teitä."
Hänen sydämensä on, että vaikutamme tähän maailmaan.
Tämä on Hänen mielenkiintonsa. Meidän ei tarvitse olla huolissamme
omasta pyhyydestämme ja hurskaudestamme.
Meidän ei tarvitse työskennellä sen parissa-
tässä yhteydessä. Anna minun selittää, mitä tarkoitan.
Meidän ei tarvitse työstää sitä niin valtavasti.
Tietenkin meidän tulee työstää Jumalan kanssa luonnettamme.
Mutta se ei ole päämäärämme. "Minusta täytyy tulla tällainen..."
Se ei saa viedä kaikkea huomiotamme ja keskittymistämme.
Usein keskitymme vain itseemme.
Missä onnistuimme ja missä epäon- nistuimme. Kun keskitymme itseemme
ja epäonnistumme, menetämme rohkeuden todistaa.
Pääasia meille ei ole, että olemme täydellisiä kaikissa tilanteissa.
Pääasia on, että kerromme Jeesuksesta.
Jeesus voi kirkastua yhtä lailla
epäonnistumisen kuin onnistumisenkin kautta.
En sano: "Hyvä juttu. Epäonnistuminen ei haittaa yhtään."
Epäonnistuminen sattuu ja sotkee asioita.
Haluan kertoa teille jotain.
Meidän perfektionismimme ei rajoita Jeesusta.
Jotkut sanovat näin: "Voi, nyt en voi todistaa."
"En voi kertoa tästä. En ole ollut riittävästi valo ja suola..."
"En ole ollut riittävän hurskas."
Sinun hurskautesi ja pyhyytesi tulisi ennenkaikkea ilmetä niin,
että annat Jeesuksen loistaa elämäsi läpi!
Muutoin sinun hurskautesi ei ole suurempi kuin fariseusten,
miten paljosta oletkin kieltäytynyt.
Anna Jeesuksen loistaa elämäsi läpi.
Hyvinä ja huonoina päivinä. Hyvissä ja huonoissa tilanteissa.
Anna Jeesuksen loistaa lävitsesi!
Jos epäonnistut, voit sanoa: "Olen surullinen tästä."
"Mutta olen kiitollinen siitä,"
"että Jeesus on antanut minulle anteeksi."
Millaisen vaikutuksen tekee sellainen ihminen,
joka elää vain tuomion alla?
Sinulla on Herra, joka antaa anteeksi! Et ole täydellinen.
Ehkä häpeät joitakin tekojasi tai toimintaasi.
Mutta kaiken tämän keskellä - Jeesus voi silti loistaa lävitsesi.
Ei se miten itse olet onnistunut. Kun onnistut, voit sanoa:
"Olen niin kiitollinen siitä, miten Jumala käytti minua."
"Olen niin kiitollinen tehtävästäni."
"Olen niin kiitollinen, että Jumala nosti minut tästä."
"Tunnen elämäni niin arvokkaaksi."
Jeesuksen tulee AINA saada loistaa lävitsemme!
Me olemme tällaista kansaa!
Annamme huomion kohdistua Jeesukseen.
Annamme Hänen tulla korotetuksi.
Vanhurskaus ei ole meitä itseämme varten.
Vanhurskaus ei ole toistemme ihailua.
Emme ole vanhurskaita vain, että meistä tuntuisi hyvältä.
Totta kai mielialamme voi kohentua vain katsomalla Jeesusta.
Kun katsomme Häneen, emme menetä rohkeuttamme. Näin sanoo Raamattu.
Meistä ei aina tunnu hyvältä.
Meidän hurskautemme, elämämme ja kaikki mitä teemme kuuluu yhteen
sen kanssa, että teemme Jeesuksen tunnetuksi tässä maailmassa.
Nimeän lyhyesti neljä syytä.
Miksi ensimmäinen seurakunta oli niin lähetystyöhön suuntautunut?
Miksi lähetyskutsu mennä maailmaan vaikutti heihin niin?
Miksi he saavuttivat päämääränsä? Tapahtui räjähdysmäinen kasvu.
Minulla on sinulle iloisia uutisia.
Ei ole ollut vastaavaa aikaa kuin alussa,
kun alkuseurakunta syntyi.
Lähetystyön historiassa seurakunnan kasvu oli räjähdysmäinen.
Ainoa vertailukohde tuolle aikakaudelle maailmanhistoriassa,
on meidän aikamme.
Tänä päivänä kristittyjen seurakunta kasvaa keskimäärin
60 000-100 000 henkilöllä päivittäin.
Tarkoitan tällä uudestisyntyneitä uskovia.
Etupäässä tämä tapahtuu mm. Etelä-Amerikassa.
Valtavia lukuja! Euroopassa kasvu ei ole niin suuri tällä hetkellä.
Mutta sen asian me muutamme, vai mitä? Halleluja!
He olivat täynnä Pyhää Henkeä. Katsotaan neljä asiaa,
jotka olivat erittäin tärkeitä alkuseurakunnalle.
Ensimmäinen asia oli valtava
eskatologinen odotus. Eskatologinen tarkoittaa,
että ikuisuus on tavallaan silmiemme edessä.
He odottivat ja tiesivät, että maanpäällisen elämän jälkeen
on olemassa tuomio.
Siellä on kohtaamispaikka Jumalan kanssa.
He tiesivät, että ihmiset menisivät
joko Jumalan ikuiseen valtakuntaan tai ikuiseen kadotukseen.
Se vaikutti heihin voimakkaasti. Näemme sen julistuksessa,
seurakunnan alkupäivinä.
Tämä tuli vahvasti esille. Jeesus itse painotti ikuisuutta.
Lähes kaikessa opetuksessaan ja julistuksessaan
Hänellä oli tämä taustana. Eräänä päivänä
tämä tapahtuu jokaiselle ihmiselle.
Ihminen pääsee joko Jumalan kirkkauteen
tai joutuu ikuiseen eroon Jumalasta.
Tämä oli selkeää. He sanoivat: "Aika on lyhyt."
"Päivät ovat pahoja. Käytä aikasi hyvin."
"Olkaa viisaita. Herra tulee pian takaisin."
Ja niin edespäin.
Tämä oli heille niin elävää!
Jokaisen ihmisen täytyi saada tässä ajassa mahdollisuus
päättää asennoitumisestaan Jeesukseen.
Siksi he puhuivat Jeesuksesta kaikkialla.
Minusta on kiinnostavaa tutkia kristinuskon historiaa.
Ajattelemme helposti: "Tänä päivänä olemme niin hengellisiä,"
"ylistämme Jumalaa, rakastamme Jeesusta ja kerromme Hänestä..."
Näin karismaattiset uskovat yleensä ajattelevat.
Alkuseurakunnan aikana he olivat samanlaisia, jopa enemmänkin.
Niin rakastuneita Jeesukseen!
On kiinnostavaa lukea, miten he ilmaisivat itseään,
ja mitä kaikkea he tekivät.
Näin on tapahtunut aina, kun Pyhä Henki tulee ihmisten ylle.
Eroa ei koskaan ole ollut!
Heillä oli tämä vahva odotus Jumalan suhteen.
Jokainen ihminen oli ainutlaatuinen.
Jokaisella oli ikuisuus sisimmässään.
Sen ikuisuuden jokainen elää jommassa kummassa paikassa.
Siksi he saarnasivat näin. Luetpa mistä tahansa herätysliikkeestä,
niiden historiasta huomaamme, miten tärkeä osa tämä niille oli.
Kerran ajassa
seisomme Jumalan edessä.
Asiat arvioidaan lopullisesti.
Toinen tärkeä asia alkuseurakunnalle oli
Jumalan suunnattoman vahva läsnäolo seurakunnassa.
Meillä on useita kertomuksia...
Anita viittasi aiemmin esimerkiksi kertomukseen Apostolien teoissa.
Uskovat kokoontuivat yhteen. Puhuimme tästä juuri.
He olivat aktiivisia todistajia. He puhuivat ihmisten kanssa
ja todistivat jatkuvasti Jeesuk- sesta. Siksi heitä vainottiin.
Heti kun alamme todistaa, kohtaamme vastustusta.
Voimme pysyä omissa oloissamme, olla mukavia ja kilttejä
ja hurskaita omissa silmissämme.
Silloin saamme ihmisten kunnioituksen.
Heti kun otamme askeleen ja sanomme:
"Jeesus on Herra", kohtaamme vastustusta.
Emme voi odottaa muuta.
Mutta...
Jumalan läsnäolo oli heidän keskuudessaan.
Raamatun mukaan he kokoontuivat yhteen,
ja paikka, jossa he seisoivat vapisi heidän jalkojensa alla.
He rukoilivat Jumalaa.
Toinen tilanne on...
Tämä kohta voi olla vaikeasti sulatettava.
En tässä yhteydessä selitä sitä enempää, otan vain esimerkkinä.
Apostolien tekojen 5. luvussa kerrotaan Ananiaasta ja Safirasta.
Miten vahvasti seurakunta koki Jumalan läsnäolon!
Jumala oli niin lähellä. Hänelle ei voinut valehdella
edes omaisuuden antamisessa.
Kysymys oli tästä. He ilmoittivat antavansa koko summan
voittaakseen hurskaan ja kunnioi- tetun aseman toisten silmissä.
Se ei onnistunut. Kaikki täyttyivät pelosta.
"Jumala on täällä!"
Emme tietenkään halua tämän tapahtuman uusintaa.
Tai vastaavanlaista...
Halusin antaa tämän esimerkkinä.
Jumala oli siellä! Se täytti uskovat kunnioituksella.
"Jumala ON täällä!"
"Meidän täytyy ottaa tämä tosissamme."
"Tämä ei ole mikään harrastus kaiken muun ohella."
"Tämä on elämän ja kuoleman kysymys!"
Olet ehkä tehnyt omia juttujasi ja piipahtanut seurakunnassa.
Äkkiä huomaat: "Jumala on täällä! Hän ON täällä!"
Olet tiennyt sen järjellisesti.
Mutta tämä tietoisuus täyttää koko elämäsi.
Miten suhtautumisesi elämään muuttukaan!
Tällaista oli ensimmäisessä seurakunnassa.
Kolmanneksi...Mitä alkuseura- kunnassa esiintyi paljon?
Ne olivat ihmeet, merkit ja voimalliset teot.
Anita mainitsi myös niistä hetki sitten.
Ihmiset parantuivat. Jumala vuodatti voimansa.
Hänen voimansa ilmestyi ja oli läsnä ihmisten elämässä.
Tämä rohkaisi uskovia.
Se vahvisti heitä ja teki heistä rohkeita tässä tilanteessa
He näkivät, miten Herra tuli ja vahvisti
julistetun Sanan tunnusmerkein ja ihmein.
Viimeinen ja neljäs syy... Päätän tähän.
Alkuseurakunnan uskovilla oli
kupliva ilo sisimmässään.
Heillä oli ilo, jota he eivät voineet pitää itsellään.
Näemme sen toistuvasti.
He eivät oikeastaan kokeneet: "Nyt meidän TÄYTYY kertoa..."
"Meidän täytyy kertoa tästä."
"Meidän TÄYTYY tehdä tämä..." Ei.
He kyllä tunsivat asian vakavuuden.
Mielestäni kristinusko on tätä pähkinänkuoressa.
Sekä vakavuus että ilo ovat samanaikaisesti läsnä.
Ikuisuudessa on syvä vakavuus.
Samanaikaisesti on kupliva ilo.
Olemme kohdanneet Jeesuksen. Saimme ikuisen elämän.
Jumala rakastaa meitä!
Kun Jumala on puolellamme, kuka voi olla meitä vastaan?
Nämä asiat...
Ne ovat asioita, joita meidän tulee virittää uudelleen palaviksi.
Meidän tulee ymmärtää ikuisen elämän todellisuus.
Jumala tulee meille todelliseksi ja läsnäolevaksi.
Näemme, miten Hänen voimansa virtaa ihmisiin.
Koemme ylitsevuotavan ilon sisimmässämme.
Myös me kerromme ja levitämme evankeliumia.
Tämä ainutlaatuista meissä.
Sinussa on jotain ainutlaatuista, ystäväni.
Se ei ole aina sinun arvojärjestyksesi,
vaikka muutumme myös tällä alueella.
Sinä olet ainutlaatuinen, koska Jeesus on sydämessäsi.
Hän on kutsunut sinut
vaikuttamaan tähän maailmaan.
Siihen Jumala on meidät kutsunut. Nyt rukoilemme.
Jeesus, kiitämme Sinua tässä hetkessä.
Sinä, Herra, haluat muovata meistä
ihmisiä, joilla on vaikutusvaltaa tähän maailmaan.
Vaikutamme evankeliumilla. Sinun evankeliumillasi,
joka on niin hyvä ja ihmeellinen. Kiitämme Sinua siitä.
Pyhä Henki, tässä loppuhetkessä rukoilemme,
että kosketat sydämiämme ja voitelet ne.
Isä, me haluamme vastata kutsuusi tulla kansaksi ja
ihmisiksi, joilla on vaikutusvaltaa tähän maailmaan.
Emme kulje maailman keskellä ilman, että ihmiset huomaavat meidät.
Heiltä ei jää huomaamatta, että olemme pelastuneita, uskovia.
Rukoilemme ja anomme tänä päivänä, Herra.
Missä tilanteessa ja olosuhteissa olemmekin,
anna sen näkyä meistä, että kuulumme Sinulle, Jeesus.
Että rakastamme Sinua, Jeesus.
Suuressa ja pienessä...Millä tavalla voimmekin osoittaa sen.
Pyydämme Sinun Pyhän Henkesi johdatusta tähän.
Rukoilemme, että tämä tapahtuu!
Rukoilemme, että jokainen seurakunnan jäsen,
jokainen raamattukoulun oppilas ja joka ikinen tässä paikassa
saa vaikuttaa ympäristöönsä evankeliumilla.
Tämä on rukouksemme.
Rukoilemme tätä, Jeesus. Halleluja.
Voivatko ylistäjät tulla lavalle?
Voimmeko ottaa laulun, jonka Sarat lauloivat aiemmin?
Halleluja. Kiitos, Jeesus.
Alan innostua vaikuttamaan maail- maan! Tuntuuko sinusta samalta?
Kiitos, Jeesus! Ajattele vielä asiaa.
Ajattele, että istumme täällä. Ennen saarnaa kysymme:
"No, onko täällä uusia kävijöitä?" Ihmisten meri kohottaa kätensä.
Joka kuukausi näemme monessa tuolirivissä
ihmisiä istumassa valkoisissa kastekaavuissa.
Kuulostaako suurenmoiselta?
Olisi suurenmoista tulla seurakun- taan ja saada vierustoveriksi
ehkä naapureitamme, ystäviämme, työkavereitamme,
sukulaisiamme tai perheen- jäseniämme. Kuka se voikaan olla.
Kokouksen aikana voimme kääntyä ja katsella heitä.
Näemme heidät kädet kohotettuina, kyynelten virratessa poskia pitkin.
He ovat kohdanneet Jeesuksen. He ovat kohdanneet Kuninkaan.
Innostuneina tästä voimme nähdä,
miten Jumalan valtakunta on laskeutunut heidän sisimpäänsä.
Halleluja.
Se on Jumalan tahto sinua ja minua kohtaan.
Tätä Hän haluaa. Tähän kutsuun vastaamme tässä hetkessä.
Olkaa hyvä ja laulakaa.
Hänen rakkautensa voi virrata
vain lempeästä sydämestä.
Hänen valonsa voi loistaa
vain jos käännymme pois pimeydestä.
Hänen kätensä voi saavuttaa maailman,
Hänen äänensä on kuultavissa
vain jos annamme sydämemme Hänelle,
vain jos välitämme kylliksi rukoillaksemme,
vain jos emme häpeä
evankeliumia Jeesuksesta.
Vain jos emme häpeä
evankeliumia Jeesuksesta.
Tahdon sanoa:
Herra, tässä minä olen.
Anna rakkautesi
virrata kauttani.
Tahdon sanoa:
Herra, tässä minä olen.
Lähetä minut.
Joku odottaa Taivaan kosketusta.
Joku odottaa-
näkevänsä Jeesuksen meissä.
Anna rakkautesi
Anna rakkautesi...
...virrata minusta.
Halleluja. Ehkä tunnet tässä hetkessä
haluavasi vastata Jeesuksen kutsuun.
Haluan sanoa sinulle jotain. Sinun tulee ajatella erästä asiaa.
Jumala näkee vastatessasi tällaiseen haasteeseen.
Hänelle se ei ole vain pikku asia, jonka vuoksi tulet eteen.
Hänelle se on tärkeä asia.
Sanot Hänelle aivan kuin lauloimme äsken: "Lähetä minut."
Jesaja sanoi: "Tässä minä olen. Lähetä minut."
Silloin Jumala otti hänet vakavasti ja käytti häntä.
Jumala haluaa tehdä täsmälleen saman kanssasi.
Ottaessamme tällaisen askeleen
meidän täytyy tehdä se suurella ilolla ja rohkeudella,
mutta myös sydän vapisten. Me olemme nämä Jumalan työvälineet.
Jumala asettaa sinut haastaviin tilanteisiin.
Siinä ei sinänsä ole mitään vaarallista.
Sinun täytyy olla kuitenkin varautunut. Asiat toimivat näin.
Ainoa tapa saavuttaa tämä maailma
on murtaa mukavuuden muuri,
murtaa oman, sisäisen hurskauden muuri.
Annamme rakkauden, jota tunnemme Jeesusta kohtaan,
ilmentyä sanoissamme ja teoissamme toisia ihmisiä kohtaan.
Haluan esittää tämän kutsun tänään.
Laulamme tämän laulun alusta alkaen uudestaan.
Jos tunnet haluavasi vastata tähän,
tule eteen. Rukoilemme yhdessä.
Hänen rakkautensa voi virrata
vain lempeästä sydämestä.
Jeesus...
Hänen valonsa voi loistaa
vain, jos käännymme pois pimeydestä.
Jeesus, auta meitä saavuttamaan tämä maailma.
Hänen kätensä voivat saavuttaa maailman.
Hänen äänensä on kuultavissa.
Vastaa nyt Jeesuksen kutsuun.
...vain, jos annamme sydämemme Hänelle.
Annamme Sinulle sydämemme.
...vain jos välitämme kylliksi rukoillaksemme,
vain jos emme häpeä
evankeliumia Jeesuksesta.
Vain, jos emme häpeä
evankeliumia Jeesuksesta. -Lauletaan yhdessä.
Tahdon sanoa:
Herra, tässä minä olen.
Anna rakkautesi
virrata minusta.
Tahdon sanoa:
Herra, tässä minä olen.
Lähetä minut
Lähetä minut.
Joku odottaa Taivaan kosketusta.
Joku odottaa
näkevänsä Jeesuksen meissä.
Anna rakkautesi
Anna rakkautesi...
...virrata minusta.
Tahdon sanoa:
Herra, tässä minä olen.
Anna rakkautesi
virrata minusta.
Tahdon sanoa:
Herra, tässä minä olen.
Lähetä minut.
Joku odottaa Taivaan kosketusta.
Joku odottaa
näkevänsä Jeesuksen meissä.
Anna rakkautesi
Anna rakkautesi...
...virrata minusta. -Halleluja.
Olen niin liikuttunut nähdessäni teidät kaikki tässä.
Kansa, ihmiset, jotka haluavat antaa elämänsä Jeesukselle.
Antavat elämänsä, että toiset voisivat pelastua.
Kasvoin Pelastusarmeijan parissa.
Heillä oli univormut.
Englanniksi univormuisssa oli kaksi S-kirjainta,
ruotsiksi kaksi F-kirjainta.
Kirjaimilla oli symbolinen merkitys.
Ne muistuttivat uskovaa:
Olet pelastettu pelastamaan.
Pelastettu pelastamaan.
Me olemme pelastettuja.
Antakaamme elämämme -
jotta toiset voisivat pelastua.
Sydämeni rukous on, että Pyhä Henki kohtaa sinut juuri nyt
ja vaikuttaa sinussa juuri nyt.
Hän vaikuttaa syvällä sydämessäsi juuri nyt.
Saamme todellisen, syvän hädän kadotettujen puolesta.
Sellaisen hädän, joka meillä kuuluu olla.
Ei sisäänpäinkääntynyt tai liioiteltu.
Syvä hätä ihmisten puolesta.
Ajattelemme, että meidän täytyy...
saada heidät ymmärtämään, mitä he tarvitsevat.
Meidän täytyy tehdä kaikki, mitä voimme...
Pidämme huolen, että he saavat tilaisuuden nähdä Jeesuksen.
Se ei aina tunnu meistä hyvältä.
Emme aina koe samanlaista tunnelatausta kuin nyt.
Juuri nyt teemme päätöksen. Uudistamme päätöksemme.
Ihanaa nähdä teidät kaikki.
Teistä jokainen on niin kallisarvoinen Jeesukselle.
Teissä on mahdollisuudet kääntää jonkun ihmisen elämänsuunta.
En ole kuullut kenenkään kysyvän minulta Jeesuksen kohdattuaan:
"Miksi esittelit Jeesuksen minulle?"
"Se oli ilkeästi tehty..."
Kaikki ovat sanoneet "kiitos", kun olen kertonut Jeesuksesta.
"Kiitos".
"Kiitos, että kerroit tästä." "Kiitos, että sain kokea tämän."
"Kiitos. Teit minulle mahdolliseksi"
oppia tuntemaan Pelastajan, Kuninkaan, Herran, Mestarin.
Elämäni on täysin erilainen nyt, kun opin tuntemaan Hänet.
Tahdon sanoa:
Herra, tässä minä olen.
Anna rakkautesi
virrata minusta...
Käännös: Niina Paso
p. 045 113 6000 email: helsinki@arken.org
Vapautumisen konferenssi Helsingissä 3.-5.10. 2008 Puhujana Graham Powell Tilaisuudet: Pe 3/10 klo 19.00 La 4/10 klo 13.00 ja 18.00 Su 5/10 klo 11.00 Paikka: Kinporin palvelukeskus, Kinaporinkatu 9, Helsinki Käynti sisäpihalle myös Hämeentieltä 58-60 Ilmainen pääsy. Lämpimästi tervetuloa!