o
Hei ja tervetuloa ohjelmaamme Arken-seurakunnasta
Olemme lähettäneet jo kaksi pastori Berglingin ohjelmaa naisesta ja miehestä
Me myymme kaikkia ohjelmiamme ja niitä voi tilata seurakunnastamme
Tänään siis jatkamme aiemmalla aiheella ja aluksi luen teille Gunnar Berglingin
kirjasta Johtajuuden taidot ja naiset.
"Uudestisyntyneen ei tule hakea johdatusta syntiinlankeemuksen
jälkeiseltä ajalta naisen ja miehen väliseen suhteeseen. "
Mikä on oikea tapa hakea johdatusta jollei sitä voi hakea, Gunnar Bergling?
Asiaa tulee tarkastella ei vain syntiin lankeemuksen jälkeen,
vaan ristin jälkeen.
Ajanjakso syntiinlankeemuksen ja ristin välissä ei ole se, josta
meidän tulee hakea esimerkkiä naisen ja miehen väliseen suhteeseen.
Ennen syntiinlankeemusta ihminen oli se, miksi oli luotu, nainen ja mies.
Aluksi mies ja nainen olivat yhtä. Sitten heidät erotettiin ja he olivat kaksi.
Herra sanoi, että miehen tulee erota vanhemmistaan ja liittyä vaimoonsa.
jotta he olisivat yhtä jälleen.
Näin asia on ilmaistu ensimmäisissä Raamatun luvuissa.
Mutta sitten tapahtuu syntiinlankeemus,
kapina Jumalaa vastaan,
he valitsevat seurata käärmettä siis Saatanaa, eivätkä Jumalaa.
Näin synti pääsee vaikuttamaan myös heidän väliseen suhteeseen.
Heillä ei ollut aavistustakaan mitä seurasi kun kääntää Herralle selkänsä.
Ja heidän suhteensa siis pilaantui.
Alussa ihmisellä oli valta kaiken yli, hänellä oli käsky lisääntyä ja
täyttää maa ja rakastaa ja kunnioittaa toisiaan.
Mutta syntiinlankeemuksen jälkeen miehen tuli vallita vaimoaan
ja naisen tuli olla riippuvainen miehestä.
Tämä asetelma hallitsee koko ajan syntiinlankeemuksesta ristiin asti.
Patriarkaalinen malli naisen ja miehen yhteiselosta aina
ristiinnaulitsemiseen asti.
- Entä ristinkuoleman jälkeen?
- Jeesus siis tuli ja kumosi syntiin- lankeemuksen, jolloin ne jotka uskovat
tulevat samalla eheytetyiksi ja palautetuiksi entiseen asemaan ja
se pätee myös naisen ja miehen väliseen suhteeseen.
Moni asia siis vahingoittui, suhde Jumalaan tietenkin, mutta
myös naisen ja miehen välinen suhde.
Se käy hyvin ilmi kun luetaan syntiin- lankeemuksesta, Raamattu sanoo
että asiat viottuivat ja synti tulee vaikuttamaan eri tavoin elämäänne
Miehen tulee tehdä työtä ja otsa hiessä hän yrittää ansaita elantoa
ja pelkästään syömisen eteen tulee tehdä kovasti töitä.
Nainen menettää itsenäisyytensä ja hän tulee riippuvaiseksi miehestä.
Joten mies siis vallitsee naista, alunperin molemmat vallitsivat
luomakuntaa tasaveroisina ja heillä oli sama vastuu vallasta.
Kun Jeesus tulee maan päälle taivaasta pelastaakseen ihmiset, Hän
pelastaa ihmiset myös tältä synnin seuraukselta, jolloin mies ja nainen
olisivat jälleen tasavertaisia ja palvelevat Herraa ja toisiaan.
Eli siis suurenmoinen sovitus.
Olemme siis jääneet aikaan syntiin- lankeemuksen jälkeen?
Kyllä, asia on näin. Syntiinlankeemuksen jälkeen naisen ja miehen suhde muuttui.
Suhteesta muodostui negatiivinen asia, erityisesti naisille.
Mies sai todellisen stressin elatuksesta ja nainen riippuvuudestaan miehestä.
Se, että mies elättää ja nainen on riippuvainen miehestä, aiheutti sen
että nainen menetti oikeuden päättää omasta elämästään,
joka on totta vielä nytkin.
Naisella ei ole vapautta eikä oikeuksia.
Kysessä oli siis radikaali huononnus sukupuolten väliseen yhteiselämään.
- Eikö meidän sitten tulisi olla riippuvaisia toisistamme?
- Kyllä, muttei niin, että toinen on jatkuvasti altavastaajan asemassa.
Kuulin parisen päivää sitten naisen ja miehen välisten suhteiden opettajalta
että hänellä on niin upea mies, joka sallii hänen tehdä erilaisia asioita.
Eli siis, mies päätti vaimonsa asioista.
Miten armollista antaa vaimon siis tehdä asioita, joita halusi.
Tällaista suhdetta Jeesus ei ole luonut.
Jeesus loi uudestisyntyneille tasa- vertaisen, tasa-arvoisen suhteen,
jossa molemmilla on samat oikeudet ja mahdollisuudet, jolloin molemmat
valitsevat palvella toisiaan ja jakaa elämänsä keskenään.
Se on hienoa ja rakkaus mahdollistaa sen.
Ja sen on oikea avioliiton side.
Mutta että joku on toisen vallitsija, on mennyttä koska
se on syntiinlankeemuksen seuraus.
- Mutta entäs, vaimot olkaa alamaiset miehillenne...?
- Raamatussa sanotaan niin, mutta juuri ennen sitä sanotaan että
olkaa alamaisia Kristukselle. Eli ajatus on otettu irti asiayhteydestä.
Kun ajatellaan että on naisen osa olla alamainen ja miehen osa vallita,
niin silloin ollaan Vanhan Testamentin ajoissa
eikä nähdä uuden liiton mahdollisuuksia.
- Silloin siis eletään kuin Jeesus ei olisikaan kuollut.
Olkaa alamaiset toisillenne on myös toisen kirjasi nimi.
Kyllä ja se käsittelee perhettä ja ihmissuhteita. Ensimmäinen kirja
käsittelee miehen ja naisen välistä suhdetta ja seurakuntayhteyttä.
Toinen kirja käsittelee siis perhettä ja sen dynamiikkaa, vastuita ja tehtäviä.
On siis yhteinen astia, johon annetaan omat lahjansa ja ominaisuutensa
ja silloin on yhdessä oikeus käyttää astian ominaisuuksia.
Riippumatta taustasta, kummallakin on käyttöoikeus astian sisältöön.
Palataan siihen ettei miehen tulisi vallita, kuka sitten päättää asioista?
Niin, silloin siis kumpikin päättää.
Niin tehdään kun ollaan toisten seurassa.
Päätetään yhdessä. Keskustellaan että päästään yhteisymmärrykseen.
Toisinaan päätetään toisen mielen mukaan ja toisinaan toisen.
Joskus päätös tehdään sen mielen mukaan, kummalle asia on tärkeämpi.
Silloin antaa toisen päättää, koska rakastaa sitä toista.
Ei siis taistele omien oikeuksiensa puolesta vaan palvelee toista.
Kristitty elämähän ei ole valtataistelua eikä sen pitäisi olla sukupuolten välilläkään
Naisen ja miehen ei tule olla keskellä valtataistelua siitä kuka päättää
vaan molemmat, nainen ja mies on kutsuttu palvelemaan.
Yritämme siis kohdata toisemme kilpaillessamme kunnioituksesta.
Yritämme rakastaa toista kaikissa tilanteissa ja huolehtia siitä,
että toisen tarpeet tulee täytettyä.
Se on jokaisen tehtävä ihmissuhteessa.
Se tuo aivan toisenlaisen haasteen kuin että yritetään
pitää toinen asemassaan.
Sehän ei kuitenkaan ole täysin epätavallista..
Ei tosiaan, sillä liha ja synti hallitsee.
Jeesus kuitenkin avasi tämän toisen vaihtoehdon.
Kristittyjen erityisesti pitäisi selvittää miten
toisenlaisen vaihtoehdon olemme saaneet ihmissuhteisiimme
valtataistelun ja roolijaon sijaan.
Se millä on väliä on siis lahjat, ominaisuudet ja elämän kutsumus.
Ei sillä, onko mies vai nainen.
Biologiset asiat, kuten lasten synnyttäminen siis poislukien.
Se luo siis ainutlaatuisia mahdollisuuksia jokaiseen perheeseen, jokaiseen
avioliittoon, että suhde voisi kasvaa ihanaksi ja upeaksi asiaksi.
Tätä tarvitaan, että puolisot viihtyvät toistensa kanssa, mielenkiinto säilyy
Entäs sitten Raamatun paikka, "mies on perheen pää"?
Katsotaanpa sitä, Raamattuhan sanoo että Jeesus on pää
1 Kor. 11,
otsikkona minun Raamatussani on
Nainen seurakunnassa.
Sehän ei ole Raamatun tekstiä vaan kääntäjän kommentti.
Minä sanoisin lukua "Jumalanpalveluksesta"
1 Kor 11:3 "Teidän tulee kuitenkin tietää, että jokaisen miehen pää on
Kristus, naisen pää on mies ja Kristuksen pää on Jumala.
Se tulee esiin muuallakin, nyky- lukijalle pää tarkoittaa siis vallitsijaa
Jos siis on pää, sillä on valta.
Tulkitsemme asian siis niin?
- Kyllä, sana pää tarkoittaa tuota meille nyt.
Meillähän on päämies -termi
Eli siis vastuunkantaja, vallan haltija.
Pää käsitetään valta-asemaksi.
Joten, kun näemme pään ja Herran samassa lauseessa, ei niillä ole
meistä lainkaan eroa. Molemmilla on siis valtaa.
- Me näemme siis yhtäläisyysmerkin? - Kyllä, molemmilla on sama merkitys.
Mutta kirjoitusten aikaan, Apostoliseen aikaan,
heti Jeesuksen ajan jälkeen asialla oli aivan eri merkitys, kuin herra.
Pää tarkoitti lähinnä lähdettä, resurssia, varastoa.
Se, joka tukee joitakin. Eli se, joka suojaa jotain.
Toimii siis lähteenä, resurssina, josta voi saada tarvitsemansa.
Jeesus on seurakunnan pää, Hän joka on kaikkea kaikissa.
Hän on siis lähde ja muonittaja, jota kaikki tarvitsevat.
Hän on seurakunnan pää.
Jeesus on myös Herra seurakunnassa,
eli siis Hänen tahtonsa tulee tapahtua seurakunnassa.
Eli Hänellä on valta.
Jeesuksellakaan ei ole täydellistä määräysvaltaa meidän yli, vaan
kuten kaikki suhteet Herran valtakunnassa
perustuvat rakkaudelle. Hellälle rakkaudelle.
Vaikka tiedämmekin Jeesuksen tahdon,
emme kuitenkaan tee Hänen tahtonsa mukaan,
jollemme rakasta Häntä.
Hän siis kuoli puolestamme koska rakasti meitä ja
me teemme Hänen tahtonsa mukaan, koska me rakastamme Häntä.
Sen on oltava siis rakkaussuhde
Jeesus sanoo opetuslapsilleen, ette saa esiintyä herroina,
1 Piet sanoo ettei seurakunnassa saa olla kuin hallitsija. Seurakunnan
johtaja ei saa siis hallita vaan vain Jeesuksella on seurakunnassa valta.
Hän vetoaa meihin että otamme vastaan tekemänsä rakkauden teon,
ristinkuoleman.
Kun otamme Hänet vastaan,
me puolestamme haluamme tehdä Hänen tahtonsa.
Rakkaus, jonka Hän meissä herättää tekee sen, että
haluamme tehdä Hänen tahtonsa
Hänen herrautensa ei perustu pakottamiseen pelkoon, uhkaamiseen.
Se ei edes ole Hänen tahtonsa,
vaikka Hänellä onkin valta seurakunnassa.
- Hän ei siis ole mikään diktaattori? - Ei todellakaan. Kun luemme näitä
kuka on kenenkin pää, se ei ole siis auktoriteettijärjestys.
Se on palvelujärjestyslista. - Asia muuttu täysin siis.
- Kyllä, aivan toinen asia. Me siis luulimme että pää tarkoittaa herraa
Kuka on kenenkin yläpuolella. Ensimmäinen onkin ihan helppo, että
Kristus on miehen pää, koska onhan Hän meidän Herramme. Mutta
mies on naisen pää, onkin jo vaikeampi sulattaa, jos pää tarkoittaa herraa.
Mutta se ei ole niin, vaan että mies on naisen lähde, resurssi.
Miehen siis tulee olla elämällään ja ominaisuuksillaan naisen käytettävissä.
Miehen tulee siis palvella naista niin. Jumala on Kristuksen pää.
Kun tätä lukee ja päättää ajatella toisin kuin on tottunut ajan saatossa,
ja sivuuttaa tuon ajatuskuvion.
"Tahdon teidän tietävän että Kristus on miehen pää,
mies on naisen pää ja Jumala Kristuksen pää."
Näemme ettei lista edes etene ylhäältä alas.
Sitä luulisi että tämä on auktoriteetti- lista, mutta viimeisenähän onkin
Kristus, jonka pää on Jumala. Eihän Hän voi olla alimmaisena.
Hänen pitäisi olla ylimmäisenä, onko tässä siis joku virhe tapahtunut?
Eikö se siis olekaan auktoriteetti- järjestys? Ei todellakaan.
Tässä puhutaan palvelusta.
Minun lahjani ja ominaisuuteni on toisen palveluksessa.
Kristus on siis antanut voimansa, elämänsä ja valtansa
ihmisten saataville.
Mies asettaa oman elämänsä naisen saataville,
Jumala antaa omat resurssinsa Kristuksen saataville.
Eikä se siis ole pyramidi, Jumala ei mainittu ylimpänä
Jumala mainitaan alimpana.
Meidän tulee ymmärtää että herraus käsitetään maailmassa
väkivaltaisena pakkona,
sellaista herrautta ei ole Jumalan valtakunnassa.
Herraus tarkoittaa että jollain on oikeus omaan tahtoon ja
siihen että se tahto tapahtuu, mutta kuulijat saavat aina vapaasti valita
tekevätkö he sen vai ei.
Samoin on paimenen laita, hän kulkee edellä
ja hän huutaa kedolla tai seurakunnassa että
"Tännepäin, täällä on hyvää ruohoa -
tätä työtä meidän pitää tehdä".
Ja ne jotka tuntevat paimenen äänen ja uskovat paimenta, ne seuraavat.
Toiset eivät seuraa ja menevät minne lystäävät.
Ketään ei pakoteta menemään paimenen perässä.
Kun olet pastori ja paimen seurakun- nassa, et voi siis koskaan olla herra?
- En, en saa olla herrana.
Katsotaan sitä, se on mielestäni niin rakkaudellinen
Joskus ihmiset ajattelevat että seurakunnassa heidät laitetaan
kaavaan ja riviin ja mitään ei enää saa itse päättää vaan
pastori määrää kaikesta. Joskus he sanovat niin.
1 Piet 5:3 "Älkää herroina vallitko niitä,
jotka teidän osallenne ovat tulleet, vaan olkaa laumanne esikuvana.
Silloin te ylimmän paimenen ilmestyessä saatte kirkkauden
seppeleen, joka ei kuihdu." Jokainen paimen siis, joka on saanut
tehtävän Jumalalta, joutuu olemaan esikuvana, ei käskyttäjänä vaan
he joutuvat elämään esikuvana, jota muut voivat seurata.
Koko ajan siis valita seuraamisen. Me valitsemme seuramme koko ajan
Seurakunta koostuu ihmisistä, jotka ovat valinneet toisensa.
Tai niin sen pitäisi olla. Mistään pakosta ei saa olla kyse.
Samoin on myös ihmissuhteet, me valitsemme toisemme.
Rakkaudesta valitsemme toistemme palvelemisen, emme toistemme
alistamisen tai herrauden toistemme yli. Emme määrää toistamme ja
salli tai kiellä häneltä jotain. Me emme ole sellaisia, vaan helliä
sääliviä, tasa-vertaisia naisen ja miehen välisissä suhteissa.
- Piste ja loppu.. Siis ainoa, joka voi olla herra on siis Jeesus?
- Kyllä, Hänet me olemme valinneet. - Jos siis mies on naisen pää, niin
eikö naisenkin tule olla pää siinä tapauksessa?
- Siitä on kyse, kun puhutaan naisen alamaisuudesta,
alistumisesta miehensä tahtoon.
Se toimii molempiin suuntiin, sillä seuraavassa jakeessa
miehiä käsketään rakastamaan vaimoaan.
Vain miehenkö pitää rakastaa?
Ei, vaan tämäkin on tarkoitettu molemmille.
Toisen huomioiminen on siis avain, ei vallan käyttö,
ei pakotus, ei hallinta, sillä se on syntiinlankeemuksen seurausta.
Jeesus on tullut ettemme enää tekisi vihollisen tahtoa
vaan Hän tuli sovittamaan synnin että me voisimme palvella Herraa
pelkäämättä elämämme jokaisena päivänä.
Tunnen vapauden siipien havinaa, täytyy myöntää..
Se on ihanaa tässä.
Kun maailmassa on jatkuvasti nähtävissä syntiinlankeemuksen
seuraukset, niin kerta toisensa jälkeen me liuumme sinne minne ei pitäisi.
Meidän tulee silloin pyytää anteeksi ja palata tuolle vapauden tielle.
Me tuomitsemme vapauden lain mukaan.
Kuulostaa oudolta, vapaus ja laki samassa.
Jumala on antanut meille elämän, jossa meillä on vapaus ja vastuu
suhteessamme lähimmäisiin ja suhteessamme Jumalaan.
Tämä on jännittävää. Jatkamme Gunnar Berglingin kanssa.
Vapaus ja tasa-arvo, jonka Jeesus antoi meille synnin sovituksessa.
Kiitos että olitte mukana, katsokaa seuraava ohjelmamme, jossa
seuraa jatkoa tälle sanomalle.
Suomennos: Kirsi Karlsson
Yhteystiedot: Arken Helsinki p. 045-113 60 00 Email: helsinki@arken.org
Församlingen Arken I Severige p. +46 8 5888 40 00 Email: info@arken.org