Me kaikki tiedämme, että maailmassa on kärsimystä ja pahuutta.
Hirvittävää kärsimystä ja järjetöntä pahuutta.
Kuinka voisi uskoa rakastavan, kaikki- valtiaan Jumalan olemassaoloon?
Ja jos Jumala on olemassa, miksi kukaan haluaisi palvella Häntä?
KÄRSIMYS JA PAHUUS: LOOGINEN ONGELMA
Epikuros pohti kärsimyksen ja pahuuden ongelmaa näin: -
Jos Jumala tahtoo estää pahuuden mutta ei pysty, Hän ei ole kaikkivoipa.
Jos Hän pystyy estämään pahuuden mutta ei tahdo sitä, Hän ei ole hyvä.
Mutta jos Hän pystyy ja tahtoo, miten pahuus voi olla olemassa?
Ja jos Hän ei pysty eikä tahdo, miksi sitten kutsua Häntä Jumalaksi?
Eli on loogisesti mahdotonta, -
että Jumala ja kärsimys ovat olemassa samanaikaisesti.
On selvää, että pahuus on olemassa. Siksi Jumalaa ei ole.
Onko tämä hyvä argumentti? Tutkitaan sitä tarkemmin.
Ovatko väittämät loogisesti epäjohdonmukaisia? Eivät.
Tässä on kaksi epäjohdonmukaista väittämää.
Daavid ei voi olla sekä naimisissa että poikamies.
Väite Jumalan ja pahuuden olemassa- olosta ei ole epäjohdonmukainen.
Takana täytyy olla olettamuksia, jotka synnyttävät ristiriidan.
Jos Jumala on kaikkivoipa, Hän voi luoda sellaisen maailman kuin haluaa.
Jos Jumala on rakastava, Hän ei tahdo sinne pahuutta.
Eli jos on kaikkivoipa, rakastava Jumala, pahuutta ei ole olemassa.
Koska maailmassa on kärsimystä, ateistit päättelevät, ettei Jumalaa ole.
Pitävätkö ateistien olettamukset paikkansa? Tutkitaanpa ensimmäistä.
Voiko Jumala luoda sellaisen maailman kuin Hän haluaa?
Mitä jos Jumala haluaakin, että ihmisillä on vapaa tahto?
On loogisesti mahdotonta, että Jumala pakottaa ihmisen tekemään hyvää.
Vapaan valinnan pakottaminen on kuin neliskanttinen ympyrä: -
looginen mahdottomuus.
Kyse ei ole siitä, etteikö Jumalalla olisi valta tehdä niin.
Kyseinen teko olisi täysin järjetön.
Ei siis välttämättä ole mahdollista luoda maailmaa, -
jossa ihmiset itsestään valitsevat tehdä aina hyvää.
Ensimmäinen olettamus ei välttämättä ole tosi. Siten argumentti ontuu.
Entäpä toinen olettamus? Onko totta, että Jumala haluaa maailman, -
jossa ei ole kärsimystä? Miten me voisimme tietää sen?
Tiedämme tilanteita, jossa sallimme hetkellisen kärsimyksen, -
jotta tilalle tulisi jotain parempaa.
Koska Jumalakin voi toimia niin, olettamusta ei voi pitää täysin totena.
Todistaakseen väitteensä kärsimyksen ongelmasta ateistien täytyy osoittaa -
loogisesti mahdottomaksi, että on olemassa vapaa tahto -
ja että Jumalalla on hyviä syitä sallia kärsimys.
Todistustaakka on liian raskas.
Jumala ja kärsimys voivat olla olemassa samanaikaisesti.
Siksi myös monet ateistifilosofit -
ovat luopuneet pahuuden ongelman loogisesta selvittämisestä.
"Voimme tunnustaa, että pahuuden ongelma ei loppujen lopuksi -
osoitakaan teismin keskeisiä opin- kappaleita epäloogisiksi." ― Mackie
"Jotkut filosofit ovat väittäneet, että pahuuden olemassaolo on -
loogisesti epäjohdonmukaista teistisen Jumalan olemassaolon kanssa.
Kukaan ei mielestäni ole onnistunut siinä." ― Rowe
"Lähes kaikki myöntävät nyt, -
että looginen argumentti on tehnyt konkurssin." ― Alston
Keskustelu ei pääty tähän.
Meidän tulee tutkia pahuuden ongelman todennäköisyysversiota.
Suomennos: Marianne Tenetz