Oleme kõik teadlikud kannatustest ja kurjusest maailmas.
Hirmsad kannatused, sõnuseletamatu kurjus.
Kuidas saab keegi uskuda heasse ja kõikvõimsasse Jumalasse?
Kui Jumal on olemas,
miks peaks keegi tahtma teda teenida?
"Kannatuse ja kurjuse loogiline probleem"
Epikuros sõnastas loogilise probleemi seoses kannatuse ja kurjusega nii:
"Kui Jumal tahab ära hoida kurjust, kuid ei suuda, pole Ta kõikvõimas.
Kui Jumal on võimeline kurjust ennetama
aga ei soovi seda, siis Ta pole hea.
Kui Ta suudab ja tahab, kuidas saab kurjus eksisteerida?
Kui Ta ei taha ega ole suuteline, miks kutsume Teda Jumalaks?"
Loogiliselt on võimatu, et Jumal ja kannatused eksisteeriksid koos.
Me oleme täiesti teadlikud, et kannatused eksisteerivad.
Seega pole ka Jumalat.
Kas see on tõene?
Uurime.
Kas need väited on loogiliselt vastuolus?
Ei.
Näide kahest loogiliselt vastuolus väitest:
David ei saa olla nii abielus kui poissmees.
Esimese kahe väite vahel puudub aga selge vastuolu,
seega peab nende taga olema peidetud eeldused,
mis tooksid välja väidetava vastuolu.
Loetleme.
Kui Jumal on kõikvõimas, võib Ta luua ükskõik millise maailma
ning kui Ta on armastav, eelistab Ta kannatusteta maailma.
Kui kõikvõimas ja armastav Jumal on olemas,
siis järelikult pole ka kannatusi.
Kannatused on olemas,
seega usuvad ateistid, et Jumalat pole.
Kas kaks ateistide varjatud väidet on tingimata tõesed?
Esimene oletus.
Kas kõikvõimas Jumal saaks luua maailma, mida soovib?
Mis siis, kui Ta tahab maailma, kus elavad vaba tahtega inimesed?
Loogiliselt on võimatu, et Jumal sunniks kedagi valima head teha.
Vaba tahe oleks seega tupik ega oleks siis olemas.
Asi pole selles, et Jumalal puudub ülesande täitmiseks jõudu
vaid antud ülesanne on iseenesest tühine.
Seega pole mõistlik luua maailma, kus elavad inimesed,
kes otsustavad alati teha, mis on moraalselt õige.
Esimene väide pole tõene, seega väide nurjub.
Teine väide.
Kas see on tingimata tõde,
et Jumal eelistab kannatuseta maailma?
Kuidas me võiksime seda teada?
Teame kohti, kus lubame kannatusi, et saavutada suuremat hüvangut.
Kui see on võimalik,
et Jumal lubaks suurema hüve saavutamiseks kannatusi,
ei saaks me öelda, et see väide on tingimata tõene.
Kannatuste loogilise probleemi kinnitamiseks
peaksid ateistid tõendama,
et vaba tahte olemasolu on loogiliselt võimatu
ja Jumalal on hea põhjus kannatuste lubamiseks.
Antud mõte on liigraske.
Üsna tõenäoline, et Jumal ja kannatused eksisteerivad.
Seepärast on filosoofid, sh ateistlikud,
loobunud kurjuse loogilisest probleemist.
"Võime möönda, et kurjuse küsimus ei näita seda,
et teismi õpetused oleksid loogilises vastuolus."
"Mõned filosoofid on väitnud, et kurjuse olemasolu
on loogiliselt vastuolus teistliku Jumala olemasoluga.
Kellelgi pole õnnestunud tõestada midagi niivõrd väljapaistvat."
"Nüüd on peaaegu kõik pooled on kinnitanud,
et loogiline argument on tühine."
Argument pole veel läbi.
Peame siiski uurima kurjuse probleemi tõenäosust.
MÕISTUSPÄRANE USK
Tõlge: Maris Šimko