Vuonna 1078 munkki nimeltään Anselm Canterburylainen -
hämmästytti väittämällä, että jos on olemassa edes mahdollisuus, -
että Jumala on olemassa, siitä seuraa loogisesti, että Jumala on olemassa.
Anselmin väitettä kutsutaan ontologiseksi argumentiksi.
Se on jakanut filosofeja siitä asti.
1800-luvun saksalaisfilosofi Arthur Schopenhauer -
kutsui sitä viehkeäksi vitsiksi. Monet 1900-luvun huippufilosofit, -
kuten Charles Hartshorne, Norman Malcolm ja Alvin Plantinga -
puolsivat sitä.
Argumentin mukaan Jumala on suurin ajateltavissa oleva olio.
Jos jokin olisi Jumalaa suurempi, silloin se olisi Jumala.
Ollakseen suurin ajateltavissa oleva sen pitäisi olla kaikkivaltias, -
kaikkitietävä ja moraalisesti täydellinen -
kaikissa mahdollisissa maailmoissa.
Mahdolliset maailmat ovat erilaisia vaihtoehtomaailmoja.
Väite, että jokin on olemassa mahdollisessa maailmassa, -
tarkoittaa, että jos maailma olisi sellainen, olio olisi olemassa.
Vaikkei yksisarvisia ole olemassa, niitä voisi periaatteessa olla olemassa.
Voimme siis sanoa, että yksisarvisia on jossain mahdollisessa maailmassa.
Toisaalta naimisissa olevaa poikamiestä ei ole olemassa -
missään mahdollisessa maailmassa, sillä ajatus sellaisesta on epälooginen.
Jos suurin ajateltavissa oleva olio voi olla olemassa, -
voi sanoa, että hän on olemassa jossain mahdollisessa maailmassa.
Olio ei olisi suurin mahdollinen, -
jos se olisi olemassa vain joissain mahdollisissa maailmoissa.
Ollakseen suurin mahdollinen sen pitää olla kaikkivoipa, -
kaikkitietävä ja moraalisesti täydellinen kaikkialla.
Jos suurin ajateltavissa oleva olio -
on olemassa jossain mahdollisessa maailmassa, se on olemassa kaikissa.
Jos se on olemassa kaikissa, se on olemassa myös maailmassamme.
Suurin ajateltavissa oleva olio on siis olemassa.
Ateistien tuleekin todistaa, -
ettei Jumalaa ole ja että Jumalan olemassaolo on mahdotonta.
Tässä on ontologisen argumentin yhteenveto.
Kohdat kahdesta kuuteen ovat suoraviivaisia ja pitkälti hyväksyttyjä.
Entäpä kohta 1? Jos voidaan osoittaa, -
että ajatus Jumalasta on epälooginen, väite on epätosi.
Onko ajatus suurimmasta ajateltavissa olevasta oliosta absurdi, -
kuten naimisissa oleva poikamies tai neliskanttinen ympyrä? Ei tunnu siltä.
Ajatus kaikkivoivasta, kaikkitietävästä, täydellisestä, -
kaikissa mahdollisissa maailmoissa olevasta oliosta tuntuu loogiselta.
Voisiko argumenttia soveltaa kaikkeen?
Että suurimman ajateltavissa olevan pitsan olemassaolo on mahdollista, -
joten suurin ajateltavissa oleva pitsa on olemassa.
Ajatus pitsasta poikkeaa kuitenkin -
ajatuksesta suurimmasta ajateltavissa olevasta oliosta.
Mikään pitsassa itsessään ei tee pitsasta suurinta ajateltavissa olevaa.
Aina voi lisätä yhden pepperonin ja kasvattaa pitsan kokoa.
Ja mikä tekee pitsasta suuren? Ohut vai paksu pohja, lisäjuusto tai anjovis?
Riippuu syöjän mieltymyksistä.
Ja suurimman ajateltavissa olevan pitsan tulisi olla olemassa -
kaikissa mahdollisissa maailmoissa.
Se tarkoittaisi, ettei sitä voisi syödä eikä se siten olisi oikeasti pitsa.
Ajatus suurimmasta mahdollisesta pitsasta ei siis ole looginen.
Ajatus Jumalasta puolestaan on vaistonvaraisesti looginen ajatus.
Siksi Hänen olemassaolonsa on mahdollista.
Ontologinen argumentti todistaa, -
että jos Jumalan olemassaolo on mahdollista, -
silloin Jumala on olemassa.
Suomennos: Marianne Tenetz