Galaktikatest ja tähtedest, aatomist veel väiksemate osadeni.
Universumi ülesehitus on määratud nende numbrite poolt.
Need on universumi konstandid ja põhialused.
Teadlased on avastanud, et need numbrid
on väga täpselt häälestatud, et elu oleks võimalik.
Kui numbrid muutuksid, ei eksisteeriks kuskil mingisugust elu.
Ei oleks tähti, elu, planeete ega keemiat.
Mõtelge gravitatsioonile.
Selle jõud seisneb gravitatsioonilises konstandis.
Kui see konstant muutuks
kümme astmes kuuskümmend korda, mitte keegi meist ei eksisteeriks.
Elu lubava vahe mõistmiseks kujutleme üht nuppu,
millel on kümme astmes kuuskümmend vahet.
Mõistmaks mitu pisikest vahet on sellel nupul,
võiks võrdluseks tuua, mitu rakku on inimese kehas
või mitu sekundit on tiksunud aegade algusest.
Kui gravitatsiooniline konstant oleks veidikenegi paigast,
oleks universum kas laienenud nii suurelt,
et tähed ei vormuks ning elu ei oleks võimalik.
Teine variant, kui universum oleks kokku tõmbunud,
siis selle tulemusel ei oleks tähti, planeete ega elu.
Vaatame universumi laienemist.
See toetub kosmoloogilisele konstandile.
Kui kerida nupul konstandi vahet 1 astmes 10 astmes 20 edasi,
laieneks universum liiga kiirelt või siis liiga aeglaselt.
Mõlemal juhul ei oleks elusolenditel võimalust elada universumis.
Veel üks võimalus nupul.
Kui algse universumi mass ja energia
ei oleks täpselt ühtlaselt jaotatud 10 astmes 10 astmes 123 määral,
oleks universum vaenulik igale elusolendi arengule.
Fakt on see, et elu universumis on võimalik
üksnes tänu nende tegurite täiuslikule tasakaalule.
"Ükskõik, kuhu füüsikud vaatavad, näevad nad viiteid peenhäälestusele."
"Tähelepanuväärne fakt on see, et numbrite väärtus
on väga täpselt korrigeeritud selleks, et elu eksisteeriks."
"Kui keegi väidab, et ta pole üllatunud
universumi erilistest joontest, on ta peitnud pea liiva alla,
sest need erilised jooned on üllatavad ja ebatõenäolised."
Mis on parim selgitus sellele jahmatavale nähtusele?
Kolm valikut: universumi peenhäälestus
on kas füüsiline vajadus, juhus või disain.
Milline nendest valikutest on kõige tõenäolisem?
Vaadates seda alternatiivi, peab universum võimaldama elu.
Nende konstantide ja põhialuste täpsus on just seda.
Kas elamist mittevõimaldav universum on võimatu?
Üldsegi mitte, see ei ole ainult võimalik
vaid tõenäolisem, kui elu võimaldav universum.
Konstandid ja põhialused ei olene looduse seadustest.
Pole põhjust ega tõestust, et peenhäälestus on vajalik.
Kuidas on juhusega?
Kas meil tõesti väga vedas?
Ei, tõenäosus on naeruväärselt võimatu.
Peenhäälestus ja juhus ei käi kokku.
Selle valiku alalhoidmiseks on mõned läinud füüsikast kaugemale
ning lähenenud uue nurga alt, tuues välja multiuniversumi.
Kujutletakse ette universumi generaatorit,
mis toodab palju universumeid, et tekib tõenäosus,
et ühel hetkel hüppab välja elu võimaldav universum.
Siiski pole olemas tõestust, et multiuniversum eksisteerib.
Seda ei saa märgata, vaadelda, mõõta ega tõestada.
Universumi generaator ise vajaks tohutut peenhäälestust.
Tõenäolisemad oleksid
väikesed üksused madala korrapärasusega kui suured.
Kõige tõenäolisem vaadeldav universum
oleks väike universum, milles elab üks lihtne vaatleja.
Reaalsuses näeme seda, mida ootaksime kõige vähem:
suur väga kompleksne universum, millel elab miljoneid vaatajaid.
Isegi, kui multiuniversum eksisteeriks, ei seletaks see peenhäälestust.
Vaadeldes väljajäetud valikud: füüsiline vajadus või juhus,
parim seletus, miks universum on nii peenelt häälestatud
võib peituda asjaolus, et see on disainitud.
"Mõistlik tõlgendus faktidest näitab,
et superintellekt on jamanud füüsikaga...
ning looduses ei tasu rääkida müstilistest jõududest.
Faktides peituvad numbrid
tunduvad mulle liiga ilmselged, et järeldust kahtluse alla seada."
"Minu jaoks on kindel tõestus, et midagi toimub kõige selle taga...
Keegi oleks justkui universumi loomiseks
peenhäälestanud looduse numbreid.
Selle disain on muljetavaldav."
"Taevad jutustavad Jumala au ja taevalaotus kuulutab ta kätetööd.
Päev peab päevale kõnet ja öö kuulutab ööle Jumala tarkust."
Tõlge: Triin Helde
MÕISTUSPÄRANE USK