Kan man vara god utan Gud?
Låt oss ta reda på det.
(Ateist)
Verkligen häpnadsväckande!
- Där har vi det!
Ett oemotsägligt bevis på att man kan vara god utan att tro på Gud.
Men vänta... Frågan är inte "Kan man kan vara god utan att tro på Gud?"
Frågan är "Kan man vara god utan Gud?"
För här är problemet. Om det inte finns någon Gud, -
vad finns då kvar som grund för objektivt gott och ont? Rätt och fel?
Om Gud inte existerar, så existerar inte objektiva moraliska värden.
Och här är anledningen: -
Utan en objektiv referenspunkt -
har vi inget sätt att säga vad som egentligen är upp eller ner.
Guds natur ger oss en objektiv referenspunkt för moraliska värden.
Den är standarden mot vilken alla handlingar och beslut utvärderas.
Men finns det ingen Gud så finns det ingen objektiv referenspunkt.
Allt vi har är en persons synpunkt.
Och den är inte värdefullare än någon annans ståndpunkt.
Den här sortens moral är subjektiv, inte objektiv.
Det är som att föredra jordgubbsglass.
Preferensen finns hos subjektet, inte i objektet.
Så det gäller inte för andra människor.
Och subjektiv moral gäller bara för subjektet.
Den är inte giltig eller bindande för någon annan.
Så i en värld utan Gud finns det "Inget ont och inget gott.
Ingenting annat än blind, obarmhärtig likgiltighet."
Gud har visat sin moraliska natur för oss i budord.
De utgör grunden för moraliska plikter. Till exempel: -
Guds fundamentalt kärleksfulla natur visas i Hans bud om -
att älska din nästa som dig själv.
Denna befallning ger oss en grund för att -
bejaka det objektivt goda -
i generositet, självuppoffring och jämlikhet.
Och vi kan fördöma som objektivt ont -
girighet, övergrepp och diskriminering.
Här uppkommer ett problem: är något gott bara för att Gud vill det -
eller vill Gud någonting för att det är gott?
Svaret är: ingendera!
Snarare vill Gud något för att Han är god.
Gud är standarden för moraliska värden -
precis som att livemusikframträdanden är standarden för Hifi-inspelningar.
Ju mer en inspelning låter som originalet, desto bättre är den.
Ju mer en moralisk handling -
är i linje med Guds natur, -
desto bättre är den.
Men om ateismen är sann finns ingen slutgiltig standard.
Då det finns inga objektiva skyldigheter eller plikter.
Vem eller vad lägger sådana plikter på oss? - Ingen!
Kom ihåg att för ateisten är människor bara -
tillfälligheter i naturen, högt utvecklade djur.
Men djur har inga moraliska skyldigheter till varandra.
När en katt dödar en mus har den inte gjort något moraliskt fel.
Katten bara är en katt.
Om Gud inte existerar -
bör vi se mänskliga handlingar på samma sätt.
Ingen handling bör ses som moraliskt rätt eller fel.
Men problemet är att gott och ont, rätt och fel, verkligen existerar.
Som när våra sinnesförnimmelser -
övertygar oss om att den fysiska världen är objektivt sann -
övertygar våra moraliska erfarenheter oss -
att moraliska värden är objektivt sanna.
Varje gång du säger: "Hallå, det där är inte rättvist!
Det där är fel! Det är en oförrätt!"
bejakar du din tro på objektiv moral.
Vi vet att övergrepp mot barn, rasism och terrorism är fel. För alla! Alltid.
Är det bara en personlig preferens eller åsikt?
Nej.
"Den som säger att det är moraliskt acceptabelt att våldta barn -
har lika mycket fel som den som säger att två plus två är lika med fem."
Sammantaget leder detta till ett moraliskt argument för Guds existens.
Om Gud inte finns -
existerar inte objektiva moraliska värden och skyldigheter.
Men objektiva moraliska värden och skyldigheter existerar.
Följaktligen existerar Gud.
Ateismen klarar inte att ge en rationell grund -
för den moraliska verklighet som vi alla erfar varje dag.
Faktiskt är det så att existensen av objektiv moral -
pekar direkt på Guds existens.
Översättning: Joel Samuelsson Himlen TV7