Mistä apua kasvatukseen?
Monesti itse ainakin olen tarvinnut viisautta.
Siis ymmärrystä, mitä tehdä ja miten tulisi toimia.
Raamattu ei suinkaan ole vain vanha historiallinen kirja.
Se ei kerro vain Jeesuksesta, mikä on sen tärkein sanoma, -
pelastussanoma, vaan se on vanha kirja täynnä ikuista viisautta.
Tässä sarjassa tarkastelemme, mitä Raamattu puhuu kasvatuksesta.
Se on hyvä näkökulma Raamattuun, koska Taivaan Isä on Taivaan Isä.
Kautta vuosituhansien Hänellä on ollut monta lasta kasvatettavana.
Hän - jos joku - tietää, että se ei aina ole suinkaan helppoa.
Jatkamme tänään 1. Mooseksen kirjan luvusta 3.
Sen otsikkona on syntiinlankeemus -
eli mitä tehdä silloin, kun asiat eivät menekään toiveitten mukaan?
1. Moos. 3:1 alkaa näin: -
"Mutta käärme... Hyvä sana tämä 'mutta'.
Mitä silloin, kun teen kaikkeni isänä/äitinä/huoltajana -
ja sitten kuitenkin tapahtuu ikäviä asioita: 'mutta'.
Ennen tätä lukua kaikki on sujunut hyvin.
Paratiisi on luotu. Kaikki on täydellistä. Työ on saatettu loppuun.
Ihmisille on annettu täydellinen koti. Sitten tulee 'mutta'.
Jos sinun elämässäsi on paljon 'muttia' -
liittyen kasvatukseen ja vanhemmuuteen, -
niin rukoukseni on, että tämä koko sarja voisi oikeasti auttaa sinua.
'Mutta käärme...' tämä siis alkaa.
Käärme tässä on tietysti eläin, mutta se viittaa paholaiseen.
Jeesuksen mukaan hän on tullut vain varastamaan, -
tappamaan ja tuhoamaan. (Joh. 10:10)
Minä olen tullut, jotta teillä olisi elämä ja yltäkylläisyys.
Näin Jeesus jatkaa.
Tässä ilmenevät Jumalan ja vihollisen mustavalkoiset roolit.
Jumala on pelkästään valkeus, kun taas paholaisessa ei valkeutta ole.
Tiedämme, että tarina jatkuu niin, että käärme houkuttelee ihmistä -
lankeamaan tottelemattomuuteen.
Se sanoi, että Jumala ei suinkaan halunnut varjella heitä -
syömästä siitä puusta, vaan se oli Jumalan valhe.
Jos he käärmeen mukaan söisivät siitä puusta, -
he saisivatkin jotain ainutlaatuista: heistä tulisi Jumalan kaltaisia.
Tämä juoni pahuudella ja vihollisella aina on.
Hän pyrkii tuomaan pimeyttä ja epäuskoa meidän ja Jumalan välille.
Kasvatuksessa epäluottamus saattaa tulla lasten ja vanhempien välille.
Isä ei olekaan niin hyvä kuin ajattelin.
Äiti ei ehkä haluakaan niin hyvää kuin ajattelin.
Kaverit sanovat, että alkoholi ja huumeet ovat ihan ok.
Niitä voi kokeilla rauhassa. Mitään ihmeellistä ei tapahdu.
Nähtävästi äiti ei tiedäkään, mistä puhuu.
Näitä konflikteja syntyy.
Jos lapsi tietää ja kokee, että vanhemmat rakastavat häntä -
eli jos onnistumme rakentamaan rakkaussuhteen lapsiimme, -
alusta asti osoitamme heille, että välitämme, he ovat meille rakkaita, -
että olemme heidän puolellaan, niin se on paras tae sille, -
että tällaiset valheet eivät saa valtaa ja otetta lapsistamme.
Jos siis haluat varjella lapsiasi -
pahuudelta ja elämän vaaroilta, paras keino on rakastaa heitä -
ja rakastaa heitä ehdoitta.
Me näemme tässä kuitenkin, että he lankesivat.
He söivät siitä puusta ja lankesivat syntiin.
Sitten he häpesivät ja piiloutuivat.
Tämä on toisaalta armollista siinä mielessä, -
että me helposti ajattelemme, -
että meidän täytyy olla täydellisiä vanhempia.
Kun tutkimme tätä raamatunkohtaa, voimme tietysti nähdä niinkin, -
että ei Jumalakaan onnistunut.
Hän sanoi selkeästi, mitä heidän ei tulisi tehdä.
Hän Isänä ja huoltajana teki kaiken niin täydellisesti kuin saattoi.
Silti lapset lankesivat.
Silti Hänen luomistyönsä tuhoutui.
Koet ehkä, että olet tehnyt kaikkesi, -
ja silti lapset tekevät vääriä valintoja.
Pahimmassa tapauksessa voi olla huumeidenkäyttöä, -
ennenaikaista raskautta tai mitä isoja vaikeita asioita tuleekaan.
Se voi olla tosi vaikea asia, joka jäytää ja tuo tuskaa, -
varsinkin jos koet, että olet tehnyt kaikkesi.
Tässäkin tiedämme, että Jumala oli vielä paremmin tehnyt kaikkensa.
Paratiisi oli oikea paratiisi, täydellinen paikka - ja silti.
Mutta käärme...
Niin kuin jatkossa näemme, on tosi tärkeää muistaa, -
että jokaisella lapsella/nuorella on kuitenkin oma vapaa tahtonsa.
Kun luemme eteenpäin, niin Jumala ei koskaan -
syntiinlankeemuksen jälkeen syytä itseään -
tai sano: "Mitä minä tein! Eikö tämä nyt onnistunutkaan?"
Hän antoi ihmiselle jo alusta lähtien vapaan tahdon.
Hän sanoi jo alusta lähtien luoneensa ihanan paratiisin.
"Älkää syökö tästä puusta. Luottakaa minuun. -
Minulla on teitä kohtaan hyvä tahto."
Sama voi olla sydämelläsi. Olet tehnyt kaikkesi, sanonut lapselle -
ja silti lapsi tai nuori saattaa valita väärin.
Silloin on hyvä muistaa, että Juma- lakaan ei pakota meille tahtoaan.
Emme mekään voi.
Jumala on antanut jokaiselle meille vapaan tahdon.
Siihen liittyy myös se mahdollisuus, että valitsemme väärin.
Siinä näemme Jumalan "avutto- muudenkin". Se ei ole avuttomuutta.
Hänelle kaikki on mahdollista, mutta Hän on rakkaus -
ja Hän on antanut meille jokaiselle vapaan tahdon -
ja mahdollisuuden valita myös väärin.
Siksi anteeksianto ja armollisuus ovat tärkeämpiä -
kuin pyrkimys täydellisyyteen, -
koska kukaan meistä ei ole täydellinen.
Tärkeämpää kuin se, että yritämme olla täydellisiä, -
ja syyllistämme itseämme/ lapsiamme virheistä, on miettiä, -
mitä tehdään silloin, kun niitä virheitä tulee - koska niitä tulee.
Niitä tulee meille vanhempina - ainakin minulle.
Niitä tulee lapsille ja nuorille - ainakin meidän lapsille.
Paljon tärkeämpää on miettiä, mitä tehdään silloin, -
kuin että pelkäämme, että kaikkien pitää olla täydellisiä. Emme ole.
Kun mekin vaimoni kanssa monesti riitelimme lasten kuullen, -
niin sen jälkeen pyysimme anteeksi. - lasten kuullen.
"Anteeksi, että riitelimme ja toimme ikävää ilmapiiriä kotiin."
Pyysimme ensin tietysti toisiltamme anteeksi ja sitten lapsilta.
Emme voi aina estää sitä, että lapsemme tekevät väärin.
He tekevät virheitä. Ei Jumalakaan tässä suoraan estänyt.
Mitä sitten tapahtui? Tämä on nyt opettavaista, -
mitä sitten tapahtui.
Ensinnäkin Jumala kohtasi ihmisen. Meidänkin tulee kohdata lapsemme, -
kun he tekevät väärin. Jumala kauniisti sanoo: "Missä olet?"
kun Adam on langennut syntiin.
Hän ei siis syytä, vaan kysyy, missä Adam on, -
vaikka Hän siis tiesi, missä Adam oli.
Meidän tulee kohdata lapsemme rak- kaudella myös väärin teon jälkeen.
Rakkaus näet antaa ilmapiirin, jossa se lapsikin voi tulla esiin.
Niin Adamkin tuli tässä esiin.
Sitten meidän tulee kysyä ja antaa mahdollisuus lapselle/nuorelle -
kertoa ihan avoimesti, mitä on tapahtunut.
Niin Jumala tässä kysyykin.
"Kuka sinulle ilmoitti, että olet alasti? -
Etkö syönyt siitä puusta, josta minä kielsin sinua syömästä?"
Sitten annetaan se rangaistus, -
mikä on sovittu. Tämä on tosi tärkeää.
Jos lapselle on sanottu, että tällaisesta teosta seuraa tämä, -
silloin seurauksen on myös syytä tulla. Se tuo luottamusta.
Kun asia lopulta on selvitetty ja anteeksi pyydetty, -
niin koko ajan säilytämme sydämen yhteyden lapsiimme/nuoriimme.
Niin Jumala näet aina tekee. Vaikka teemme syntiä, -
Jumala ei lakkaa rakastamasta meitä.
Kun pyydämme anteeksi, me saamme anteeksi.
Jumala säilyttää aina rakkauden meihin. Tämä on tosi tärkeää.
Kun lapsi/nuori tekee väärin, ja asiat saadaan sovittua -
ja annetaan anteeksi, niin koko ajan pidetään sydämen yhteys.
Vaikka asiat eivät aina selviä, ja nuori ehkä kääntää selkänsä, -
silti pidämme rakkauden ja sydämen yhteyden yllä. Aamen.
Sitten menemme katsojakysymykseen.
Tähän ohjelmaan saa tosi mielellään lähettää kysymyksiä.
Osoitteen näet ruudussa.
Saa lähettää myös vaikeita ja kipeitä kysymyksiä.
Me haluamme oikeasti auttaa.
Tällainen kysymys: Mitä tehdä, kun lapsi tekee väärin?
Nyt on syytä muistaa, että jokainen meistä voi tehdä väärin.
Koska Jumala antoi meille vapaan tahdon, -
meidän on mahdollista tehdä oikein tai väärin.
Kun lapsi tai nuori tekee väärin, vastuu teosta on hänen.
Ongelma on se, että helposti me vanhempina suutumme.
Miten minun lapseni voi tehdä tuollaista!
Puramme omaa kiukkuamme ja ärtymystämme lapseen.
Se ei kanna hyvää hedelmää.
Tietysti saamme suuttua syystäkin, jos lapsi tekee tosi typerästi.
Annamme vastuun lapselle. Siitä yksi hyvä esimerkki.
Koulumme erään oppilaan piti jäädä jälki-istuntoon, -
koska hänellä oli tehtäviä tekemättä. Olimme aiemmin puhuneet, -
että jos se jatkuu, hän tekee ne koulun jälkeen.
Sitten näin hänet käytävässä reppu selässä ja kotiin menossa.
Sanoin, että sinullahan on jälki-istunto tänään.
- Joo, mutta mä lähden kotiin.
Tässä vaiheessa, kun lapsi päättää tehdä vastoin sääntöjä, -
perinteinen reaktio voisi olla: "Ei, jäät tänne, kun minä sanon!"
Ja niinhän me voimmekin toimia. Mutta minä toimin toisin.
Sanotaan, että hän oli Kalle. (Ei hän kyllä oikeasti ollut).
Sanoin: "Kalle, sulla on nyt kaksi vaihtoehtoa. -
Tämä vastuu ja ongelma ovat sun, ei mun.
Nämä ovat sun rästiläksyjäsi ja sun on ne tehtävä.
Ongelma on sun, ei mun ollenkaan.
1. vaihtoehto: Jos lähdet kotiin, joudun soittamaan vanhemmillesi.
2. vaihtoehto: Otat repun selästä ja teet rästiläksyt.
Nyt sun pitää valita." Sitten käänsin selkäni ja palasin toimistoon.
Hetken päästä poika tuli: "Missä mä teen ne rästiläksyt?"
Tämä on tosi hyvä näkökulma. Näin opetamme ottamaan vastuuta -
tekemistään virheistä. Se on tässä se ydin.
Tehtävämme kasvattajana on auttaa lapsiamme ottamaan vastuuta -
ja tekemään oikeita valintoja. Ei niin, että me teemme valinnat -
ja otamme sen vastuun heiltä.
Koko ajan pidin rakkaudellisen, mutta asiallisen yhteyden häneen.
En tuominnut. Ongelma on sinun. Sinä päätät. Teet näin tai näin.
Itse päätät, miten teet.
Jos hän olisi mennyt, olisin soittanut vanhemmille.
On tosi tärkeää vanhempina pitää kiinni sovitusta.
Jos joku rangaistus/toimenpide on sovittu, niin sitten teemme niin.
Tällaisen neuvon antaisin. Siunausta!
Sinun ei tarvitse kasvatuksessa olla yksin. Suomessa on -
kristillistä kasvatusta tukevia kristillisiä kouluja/päiväkoteja -
seurakuntien lisäksi. Jos haluat tietää lisää meidän työstämme, -
koulustamme ja päiväkodista, niin käy nettisivuillamme.
Osoitteen näet ruudulla.
Sieltä voi tilata esimerkiksi uutiskirjeen ja näitä kirjoja, -
jotka auttavat esimerkiksi kasvatuksessa.
Näitten kirjojen tärkein anti on, -
että opit tuntemaan Jumalaa paremmin.
Kun opit tuntemaan Taivaan Isää paremmin, -
niin kaikki muukin sujuu paremmin.
Siis siunausta, voimia, viisautta kasvatukseen ja tiedä, -
ettet ollenkaan ole yksin. Tänne voi lähettää lisää kysymyksiä -
ja myös rukouspyyntöjä. Rukoilemme jokaisen lähettäjän puolesta.
Siunausta!
Lasten kasvatus on todella tärkeä asia.
Siksi tätäkin ohjelmaa tuotetaan.
Voit olla mukana tukemassa juuri tätä ohjelmaa -
soittamalla numeroon 0600-10177.
Voit myös käyttää ruudussa näkyvää tilinumeroa.
Ole siunattu ja tiedä, että tukiessasi TV7:ää -
tuet kristillistä työtä tässä maassa. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare