Kus leida abi laste kasvatamiseks?
Olen isegi vajanud selleks tihti tarkust.
Arusaamist sellest, mida teha ja kuidas käituda.
Piibel pole ainult vana ajalooline raamat
ega räägi vaid Jeesusest,
mis on loomulikult selle tähtsaim sõnum, päästesõnum.
Piibel on vana raamat, mis on täis igavest tarkust.
Nii vaatamegi tänases saates,
mida räägib Piibel laste kasvatamisest?
See on ka hea vaatenurk Piiblile,
sest Taevaisa on ju taevane Isa.
Ja Tal on läbi aastasadade- ja tuhandete
olnud palju lapsi kasvatada.
Kes teaks siis paremini, kui Tema, et see pole mitte alati lihtne.
Me jätkame täna 1. Moosese raamatu 3. peatükiga,
mille teemaks on pattulangemine.
Ehk mida teha, kui kõik ei lähe nii nagu oled lootnud?
1. Moosese 3:1 algab sõnadega: "Aga madu..."
Hea sõna see "aga".
Mis siis, kui olen isana, emana, hooldajana
teinud kõik mis, minu võimuses
ja sellest hoolimata juhtub midagi halba?
Aga...
Enne seda peatükki on kõik sujunud hästi.
On loodud paradiis, kõik on täiuslik,
töö on lõpetatud.
Inimesele on antud täiuslik kodu.
Ja siis tuleb aga...
Kui sinu elus on palju "aga"sid,
mis on seotud laste kasvatamise ja vanemlusega,
siis mu palve on,
et nii tänane saade kui kogu see saatesari
oleks sulle abiks.
Kuid see peatükk algab sõnadega: "Aga madu..."
Madu on ühtpidi loomulikult loom, aga siin tekstis viitab see kuradile.
Temale, kes nagu Jeesus ütleb,
on tulnud vaid varastama, tapma ja hävitama.
Nii nagu on kirjas Johannese 10:10.
"Mina olen tulnud, et neil oleks elu, ja oleks seda ülirohkesti."
Siin tuleb mustvalgelt esile nii Jumala kui hingevaenlase roll.
Jumal on ainult valgus,
samas kui kuradis pole mingit valgust.
Teame, et see lugu läheb edasi.
Madu meelitab inimest sõnakuulmatusele,
öeldes, et Jumal ei tahtnud neid mitte kaitsta,
öeldes: "Ärge sööge sellest puust!", vaid Jumal valetas,
sest kui nad mao sõnul sellest puust sööksid,
kogeksid nad midagi ainulaadset -
nad saaksid Jumala sarnaseks.
Hingevaenlase plaan on alati tuua pimedust ja ebausku
meie ja Jumala vahele.
Laste kasvatuses võib usaldamatus tulla lapse ja vanema vahele.
"Isa polegi nii hea, kui ma arvasin.
Ema ehk ei soovigi mulle head nii nagu arvasin.
Sõbrad ütlevad, et alkohol ja narkootikumid on täitsa OK -
neid võib vabalt proovida ja sellest ei juhtu midagi halba.
Ilmselt ema ei tea, millest ta räägib."
Selliseid konflikte tuleb ikka ette.
Kui laps teab ja kogeb, et teda armastatakse
ehk siis, kui meil õnnestub luua lastega armastav suhe
ja me näitame algusest peale välja,
et me hoolime neist, nad on meile kallid
ja me oleme nende poolel,
siis see on parim kaitse,
et sellised valed ei võtaks võimust meie laste üle.
Kui sa soovid kaitsta lapsi kõige halva ja elu ohtude eest,
siis parim viis selleks on armastada neid
ja armastada neid tingimusteta.
Aga me teame, et Aadam ja Eeva langesid.
Nad sõid sellest puust
ja langesid pattu.
Nad häbenesid ja pugesid peitu.
Teisest küljest on see armuline.
Vanematena me mõtleme tihti, et me peame olema täiuslikud.
Aga uurides antud piiblikohta,
võime mõelda ka nii, et ka Jumalal ei õnnestunud.
Ta ütles selgelt, mida nad ei tohi teha.
Isana ja hoolekandjana tegi Ta kõik nii täiuslikult, kui vähegi suutis.
Kuid sellest hoolimata Ta lapsed langesid
ja Tema loomistöö hävines.
Kui sul on juhtunud, et oled teinud kõik, mis võimalik
ja sellest hoolimata teevad su lapsed valesid valikuid.
Halvimal juhul tarbivad narkootikume,
keegi jääb liiga noorelt rasedaks
või mis iganes tõsiseid olukordi tuleb,
siis see võib osutuda väga keeruliseks
ja tuua valu, nii et sa lausa tardud.
Eriti, kui tunned, et oled kõik teinud.
Kuid me teame, et Jumal oli teinud kõike veel paremini
ja paradiis oli tõesti paradiis - täiuslik koht.
Ja ikkagi.
"Aga madu..."
On tähtis meeles pidada
nagu me ka edasi näeme,
et igal lapsel ja igal noorel on siiski oma vaba tahe.
Lugedes edasi, me näeme, et peale pattulangemist
ei süüdista Jumal mitte kusagil iseennast
või küsi: "Mida ma tegin? Kas see ei õnnestunudki?"
Ta andis inimesele algusest peale vaba tahte.
Ta ütles algusest peale: "Olen loonud selle ilusa paradiisi,
ärge sellest puust sööge.
Usaldage mind, sest ma soovin teile ainult head!"
Sama võib ka sinu südamel olla.
Oled teinud kõik ja öelnud oma lapsele kõik
ja siiski võib ta teha vale valiku.
Siis on hea meeles pidada,
et ka Jumal ei sunni inimesele oma tahet peale.
Nii ei tohi meiegi seda teha.
Jumal on andnud igaühele vaba tahte
ja sellega kaasneb ka risk, et me otsustame valesti.
Nii näeme selles loos Jumala "abitust",
isegi, et see pole otseselt abitus, sest Jumalale on kõik võimalik.
Aga kuna Ta on armastus, siis Ta on andnud igaühele vaba tahte
ja võimaluse teha ka vale valik.
Seetõttu on andeksandmine ja armulikkus tähtsamad
kui täiuslikkuse poole püüdlemine.
Sest keegi meist pole täiuslik.
Tähtsaim kui see, et püüame olla täiuslikud
ja süüdistame siis nii ennast kui lapsi, kui teeme vigu,
on mõelda sellele, kuidas toimida, kui tehakse neid vigu?
Sest neid vigu tuleb.
Me vanematena teeme vigu. Mina vähemalt küll teen.
Lapsed ja noored teevad vigu.
Vähemalt meie lapsed küll teevad.
Palju tähtsam on mõelda, mida siis teha,
kui karta ja mõelda, et kõik peavad olema täiuslikud,
sest me pole täiuslikud.
Sageli, kui me naisega laste kuuldes tülitsesime,
siis me palusime üksteiselt vabandust.
Palusime vabandust, et olime laste kuuldes tülitsenud
ja loonud kodus ebameeldiva õhkkonna.
Palusime andeks nii teineteiselt kui ka lastelt.
Me ei saa hoida alati ära oma laste valesid valikuid,
sest nad teevad vigu.
Nii nagu ka Jumal ei takistanud neid otseselt.
Aga mis seejärel juhtus?
See, mis järgnes, on nüüd õpetlik.
Esmalt Jumal kohtus inimesega.
Ka meie peame oma lastega silmitsi seisma,
kui nad midagi valesti teevad.
Jumal küsis salmis 9 nii ilusti: Kus sa oled?”,
kui Aadam oli pattu langenud.
Jumal ei süüdistanud, vaid Ta küsis: "Kus sa oled?",
kuigi Ta teadis, kus Aadm oli.
Me peame kohtlema oma lapsi armastuses
ka siis, kui nad on valesti teinud.
Sest armastus loob õhkkonna, kus laps julgeb välja astuda.
Nii nagu Aadam astus välja.
Seejärel peame küsima
ja andma lapsele võimaluse rääkida avameelselt, mis on juhtunud.
Nagu ka Jumal küsis: Kus sa oled?”
Ja siis ta küsis:
Kes on sulle teada andnud, et sa alasti oled?
Või oled sa söönud puust, millest ma sind keelasin söömast?”
Sellele järgneb kokkulepitud karistus.
On väga oluline,
et kui oleme öelnud, mis tagajärg mingil teol on,
siis see tagajärg ka tuleb.
See tekitab usaldust.
Kui kõik on selgeks räägitud ja andeks palutud,
on väga oluline
säilitada laste ja noortega usalduslik suhe.
Sest Jumal teeb nii.
Kuigi me teeme pattu, ei lakka Jumal meid armastamast.
Kui me palume andeks, siis me ka saame andeks.
Jumal armastab meid alati.
Nii on väga oluline, et kui laps eksib,
aga kõik saab selgeks räägitud ja andeks antud,
et see usalduslik ja lähedane suhe säiliks.
Ja isegi, kui kõik ei saagi selgeks ja noor pöörab selja,
hoiame meie siiski seda armastust ja usalduslikku suhet alal.
Aamen.
Nüüd aga vaataja küsimuse juurde.
Me saatesse võib saata soomekeelseid küsimusi
aadressile: apuakasvatukseen@tv7.fi
Võib saata ka valusaid ja keerulisi küsimusi,
sest tahame tõesti aidata teid.
On tulnud küsimus: "Mida teha, kui laps eksib?"
Tuleb meeles pidada, et igaüks meist eksib.
Kuna Jumal andis meile vaba tahte, on meil valik teha õigesti või valesti.
Aga kui laps või noor teeb valesti, on vastutus teo eest temal.
Probleemiks aga on see,
et me vanematena vihastume kergesti,
mõeldes: "Kuidas minu laps võib midagi sellist teha?"
ja siis me valame oma viha ning ärrituse lapse peale välja.
Aga see ei kanna head vilja.
Jah, me võime vihastuda ja seda põhjusegagi,
kui laps on teinud midagi väga rumalat,
aga samas peab laps ise kandma vastutust selle eest.
Toon hea näite.
Meie koolis oli õpilane, kes pidi jääma peale tunde,
sest tal oli tegemata töid.
Olime sellest korduvalt rääkinud,
et kui ta neid ära ei tee, jääb ta peale tunde.
Nii kohtasin teda koridoris - kott seljas ja koju minemas.
Ütlesin talle, et ta pidi täna peale tunde jääma.
Ta vastas: "Jah, aga ma lähen koju."
Sel hetkel, kui laps otsustab teha vastupidi oodatule,
võib tavaline reaktsioon olla: " Ei, sa jääd siia, sest ma käsin!"
Nii me võimegi teha.
Aga mina käitun teistmoodi.
Olgu ta nimi näiteks Kalle.
Ütlen talle: "Kalle, sul on nüüd kaks valikut.
Vastutus ja probleem on nüüd sinu, mitte minu mure.
Need on sinu võlgnevused ja sul tuleb need ära teha.
See on sinu, mitte minu probleem.
Kui sa lähed nüüd koju, pean su vanematele helistama.
Teine võimalus, et võtad koti seljast ja teed oma tööd ära.
Sinu valik."
Pöörasin selja ja läksin oma kabinetti.
Hetk hiljem tuli poiss
ja küsis, kus ta saab oma tööd järgi teha.
Sel viisil õpetame me lapsi ja noori võtma vastutust oma vigade eest.
Meie ülesanne lapse kasvatajana
on aidata tal võtta vastutust ja teha õigeid otsuseid.
Mitte nii, et meie otsustame ja võtame neilt vastutuse.
Kui suudaksime kogu aeg selliselt käituda,
säilitades asjaliku ja armastava suhte,
mitte hukka mõistes.
Ütlen: "See on sinu probleem
ja sa ise otsustad, kas teed nii või naa.
Kui ta oleks lahkunud, oleksin ka vanematele helistanud.
On väga tähtis, et peame kokkulepetest kinni.
Kui oleme mingi meetme või karistuse osas kokku leppinud,
siis seda me ka teeme.
Selline oleks minu nõuanne. Olge õnnistatud!
Sa ei pea üksi hakkama saama.
Eestis on kristlikke lasteaedu ja koole,
mis lisaks kogudustele toetavad kristlikku kasvatust.
Kui soovid rohkem teada saada meie töö ja tegevuse kohta,
külasta meie kodulehekülge:
www.kristillinenkoulu.org
Sealt on võimalus tellida
meie soomekeelset infolehte
ja raamatuid, mis on abiks ka laste kasvatamisel.
Nende raamatute kaudu õpid sa ka Jumalat paremini tundma.
Ja kui sa õpid paremini tundma oma taevast Isa,
sujub ka kõik muu paremini.
Õnnistusi, jõudu ja tarkust laste kasvatamisel
ja tea, et sa pole sugugi üksi.
Võid saata meile ka küsimusi ja eestpalvesoove.
Palvetame igaühe eest.
Ole õnnistatud!
Laste kasvatamine on väga tähtis asi.
Seetõttu on ka antud saade eetris.
Soovides toetada TV7 tööd võite helistada 900 1770 (hind 10 eur)
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Olge õnnistatud ja teadke, et toetades TV7 kanalit,
toetate kristlikku tööd Eestimaal. Aamen.
Tõlge: Kätlyn Nairismägi