Jokainen lapsi rodusta ja kansallisuudesta riippumatta -
syntyy rakkaudesta riippuvaiseksi.
Jumala on luonut meidät sellaisiksi, -
ettemme elä, pysy terveinä psyykkisesti/fyysisesti ilman rakkautta.
Tämä on meille kasvattajille haaste.
Mitä jos minulla ei ole rakkautta antaa?
Ainakaan tarpeeksi omasta mielestäni.
Lohduttava tieto on, että Jumala on rakkaus.
Minä en ole, sinä et ole. Kukaan ihminen ei ole, -
ei ainakaan täydellinen. Mutta Jumala on rakkaus -
ja vielä täydellinen, pyyteetön, ehdoton rakkaus.
Mistä minä voin sen tietää? Voin tietysti sanoa: "Raamatusta."
Mutta me näemme sen Jeesuksessa, Hänen elämässään, sanoissaan -
ja Hänen teoissaan. Hän rakasti meitä niin paljon...
Siis Jumala rakasti meitä niin paljon, että antoi ainoan Poikansa.
Sitä rakkautta ei voi käsittää.
Jeesus rakastaa meitä niin paljon, että Hän antoi oman elämänsä.
Ja Pyhä Henki rakastaa meitä niin paljon, että Hän antoi itsensä.
Se kertoo meille, miten valtava Jumalan rakkaus on.
Jos olet ottanut Jeesuksen vastaan elämääsi, -
Hän on ja pysyy sinussa Pyhän Henkensä kautta. Ei hän tule ja mene.
Ajattele! Hän on koko ajan kanssamme.
Se lohduttaa ja auttaa.
Kun meiltä rakkaus loppuu, voimme aina tankata Jumalalta lisää.
Koska Jumala on rakkaus, niin Hän on antanut meille vapaan tahdon.
Tänään jatkamme Raamatusta -
1. Mooseksen kirjan 2. luvusta.
Luemme jakeesta 9. "Ja Herra Jumala kasvatti maasta kaikkinaisia puita..."
[Puhe on paratiisista.] "...ihania nähdä ja hyviä syödä, -
ja elämän puun keskelle paratiisia, -
niin myös hyvän- ja pahantiedon puun."
Jumala siis alun perin suunnitteli paratiisin niin, -
että siellä oli elämän puu ja se hyvän- ja pahantiedon puu.
Siellä oli siis yksi puu, jonka hedelmä oli hyvää, -
ja toinen puu, jonka hedelmä tuotti kuoleman.
Tämä jatkuu vielä näin jakeesta 16.
"Ja Herra Jumala käski ihmistä sanoen: -
'Syö vapaasti kaikista muista paratiisin puista, -
mutta hyvän- ja pahantiedon puusta älä syö, -
sillä sinä päivänä, jona sinä siitä syöt, -
pitää sinun kuolemalla kuoleman'."
Jumala siis laittoi ne kaksi puuta sinne, -
niin että ihmisellä olisi vapaa tahto.
Mahdollisuus syödä elämän puusta ja elää Jumalan yhteydessä -
tai Hänen mukaansa toisesta puusta syötäessä kuolla.
Siinä oli mahdollisuus kapinoida Jumalan tahtoa vastaan.
Miten tämä liittyy kasvatukseen?
Tässä on paljon kasvatukseen liittyvää.
Ensinnäkin meidänkin tehtävämme kasvattajina on -
opettaa lapsillemme, mikä on hyvää ja mikä ei, -
mikä on rakentavaa, mikä on vahingollista.
Tässä raamatunkohdassa Jumala sanoo vain, -
että tämä puu on hyvä puu, josta tulee hyvää hedelmää.
Tämä on hyvän- ja pahantiedon puu ja tuottaa kuolemaa.
Jumala ei sano: "Älä sitten koske tähän puuhun! Se ei kuulu sinulle!"
Hän vain sanoo. Sama asenne tulisi meilläkin olla, -
jos esimerkiksi puhutaan alkoholin väärinkäytöstä -
tai huumeista tai tupakasta.
Meidän tulee kertoa lapsillemme, mitkä asiat ovat haitallisia.
Ei paatoksella, jota jotkut tekevät joskus: -
"Älä sitten juo! Se on syntiä!"
Asenne, joka ei selitä enempää, vaan vain tuomitsee, -
yleensä synnyttää vain kapinaa. Parempi on vain todeta.
Minäkin totesin aikoinani meidän lapsillemme: -
"Kuulkaas, meidän suvussamme on alkoholismia, -
ja tekin tiedätte, mitä se voi aiheuttaa -
ja kerroin, mitä on tapahtunut suvussamme eri sukulaisille.
Heistä lapsemme jopa tiesivät ja tiesivät, -
miten vahingollista alkoholi voi olla. Samoin tupakka ja huumeet.
Ei vain siis niin, että Jumala kieltää, vaan mitä se aiheuttaa.
Jumala tässäkin sanoi: "Jos syöt hyvän- ja pahantiedon puusta, -
niin sinä kuolet." Siinä oikeasti käy huonosti.
Samalla Jumala laittoi selkeät rajat: tämä on hyvää, tämä ei ole.
Niin meidänkin tulee vanhempina tehdä.
Raamattu sanoo näet näin San. 22:6:
"Totuta poikanen tiensä suuntaan, niin hän ei vanhanakaan siitä poikkea."
Sana 'totuta' tarkoittaa kasvattamista, opettamista, näyttämistä.
Meidän tulee todella kertoa lapsil- lemme, mikä on hyvää ja mikä ei -
ja laittaa niitä rajoja.
Vapaa kasvatus on vain vapautta kasvatusvastuusta.
Jumalakin laittoi selkeät rajat, mikä on hyvää ja mikä ei -
ja opetti ihmiselle heti alusta: "Muista, tämä tekee sinulle hyvää -
mutta tämä on sinulle vahingollista."
Ja niin meidänkin tulee tehdä.
Senhän sana 'totuta' kertoo, että meidän tulee opettaa ja näyttää.
Emme anna vain lapsen olla.
Jotkut äärihumanistit ehkä lausuvat sellaisen ajatuksen, -
että ihminen on hyvä itsessään. Jo- kainen lapsi tietää oman parhaansa.
Se ei ikävä kyllä pidä paikkaansa. Olisi idealista, jos näin olisi.
Jokainen - ja ainakin minä isänä - tiedän, -
että jos lapselle antaa täysin "vapaat kädet" -
ja hän saa tehdä mitä haluaa: päättää, milloin herää, mitä syö, -
niin lapsi tekee vain juuri sitä, mikä huvittaa.
Vanhempanikin kertoivat, että heillä oli ystäviä, -
joilla oli ns. "vapaa kasvatus" 60-luvulla.
He kutsuivat heidät kerran kotiinsa - mutta vain kerran.
Lapset hyppivät pianolla, rikkoivat astioita, -
ja vanhemmat eivät puuttuneet mihinkään. Siksi se oli ainoa kerta.
Meidän tulee siis laittaa rajat ja opettaa, mikä on oikein ja väärin.
Raamatunkohdassa 5. Moos. 30:19 Herra sanoo näin.
"Minä otan tänä päivänä taivaan ja maan todistajiksi teitä vastaan, -
että minä olen pannut sinun eteesi elämän ja kuoleman, -
siunauksen ja kirouksen. Niin valitse siis elämä, -
että sinä ja sinun jälkeläisesi eläisitte."
Jumala laittaa eteemme elämän ja kuoleman, siunauksen ja kirouksen.
Siunauksen ja elämän, jos nouda- tamme Hänen Sanaansa/viisauttaan -
ymmärtäen, että Hän tietää paremmin kuin me.
Ja kuoleman ja kirouksen, vahingon, kun poikkeamme Sanasta -
kapinoiden ja luullen tietävämme paremmin.
Minä sanon ihan suoraan, etten tiedä Jumalaa paremmin.
Monesti minä ja vaimoni olemme etsineet Jumalan viisautta, -
kun ei tiedä, miten tulisi kasvattaa.
Mitä tulisi tehdä, kun tilanne on vaikea?
Silloin saamme etsiä Jumalaa, ja Hän on aina auttanut meitä, -
aina antanut viisautta ja apua ja lohdutusta.
Niin me olemme tietäneet, mitä tulisi tehdä.
Meidän tulee siis 'totuttaa poikanen'.
No, mikä se tie sitten on, kun tässä sanottiin, -
että totuta poikanen tiensä suuntaan, niin se pysyy vanhanakin.
Paavali kirjoittaa kohdassa 1. Kor. 12:31, -
että vielä minä osoitan teille verrattoman tien.
'Verraton tie' tarkoittaa parempaa kuin kaikki muu.
Sitten hän alkaa puhua rakkaudesta (1. Kor. 13).
Taas me olemme siinä.
Rakkaus on kasvatuksessa kaikkein tärkeintä.
'Totuta poikanen tielleen' tarkoittaa sitä, -
että kun lapsi kokee pienestä asti rakkautta, -
niin se tie pitää hänet turvassa myös nuorena ja aikuisena.
Ajattelemme mukia sydämenä.
Kun se saa täyttyä rakkaudella, se vuotaa yli.
Kun se saa tottua rakkauteen, niin se tosiaan tottuu siihen.
Meidän jokaisen sydän on luotu rakkaudesta riippuvaiseksi.
Kun se täyttyy rakkaudella, se tottuu siihen ja virtaa yli -
eikä se halua mitään muuta.
Mutta jos se ei saa rakkautta ja jää tyhjäksi, -
niin lapsi tai nuori täyttää sen jollain, -
koska se on luotu sitä kaipaavaksi. Tyhjänä se tarvitsee rakkautta.
Jos se ei sitä saa, niin se täyttää sen jollain muulla.
Se kaipaa rakkaudesta ja läsnäolosta tulevaa hyvää oloa.
Se voi täyttyä pahimmassa tapauksessa huumeilla, -
eikä se johdu siitä, että lapsi välttämättä on tyhmä, tietämätön.
Jos hän ei saa rakkautta, niin sydän täyttyy jollain muulla.
Siksi, kun puhutaan, mikä on se tie niin se on se rakkauden tie.
Se on se, joka täyttää sydämen, niin että se voi hyvin.
Jumala sanoo ihanasti tässä, -
että syö vapaasti kaikista muista paratiisin puista.
Jumala sanoi Adamille ja Eevalle, -
että tässä on valtavasti ihania puita. Varokaa vain tätä yhtä.
Tämä puhuu siitä, että tehtävämme on rakastaa lasta -
ja antaa positiivisia kokemuksia, rohkaista, halata, -
antaa läsnäoloa mahdollisimman paljon - ja laittaa myös rajoja.
Ei niin, että koko ajan puhumme kielteisesti, nuhtelemme -
ja sitten joskus ehkä rohkaisemme. Vaan juuri päinvastoin.
Anna siis sydämesi täyttyä Jumalan rakkaudella.
Rohkaise lasta, hoida häntä, pidä sylissä, puhu hyvää.
Tee kaikkea sitä hyvää. Anna hyviä hedelmiä kaikista niistä puista, -
mitä Jumala on antanut sinulle. Laita silti myös rajat.
Siinä järjestyksessä! Silloin se kantaa hyvää hedelmää. Aamen.
Tähän ohjelmaan saa lähettää kysymyksiä, -
mieluiten kasvatukseen liittyviä.
Osoitteen näet ruudussa.
Otetaan tästä vaikka tämä kysymys.
Lapseni käyttäytyy ihan kamalan huonosti kotona, -
mutta päiväkodissa hyvin. Mikä neuvoksi?
No, tuntematta lasta ja perhettä on vähän vaikeaa sanoa, mikä neuvoksi.
Ensinnäkin on tärkeää, että lapsi käyttäytyy hyvin myös kotona.
Lapsen huonoon käyttäytymiseen voi olla jokin syy. Melkein aina on.
Johtuuko se siitä, että lapsi kokee eroahdistusta, -
ja se purkautuu kotona? Se voi olla yksi syy.
Silloin huomion antaminen ja rakkaus on ainoa avain siihen, -
että lapsen sydän tyyntyy.
Tietenkin tulee laittaa rajat ja myös sanoa, että tuo riittää.
Sitten saa mennä huoneeseen rauhoittumaan, jos muu ei auta.
Kannattaa pohtia, mistä rauhattomuus ja huono käytös johtuvat.
Haluan sanoa myös sen, että Jeesus on se, -
joka antaa meille rauhan sydämeen.
Muistan erään lapsen käyttäytyneen hyvin huonosti, -
kunnes sai ensimmäisen kerran kuulla Jeesuksesta -
ja halusi ottaa Jeesuksen vastaan omaan sydämeensä.
Kun lapsi otti Jeesuksen vastaan, hän sai yhtäkkiä voiman.
Hän sai rauhan ja koki rakkautta. Se muutti lapsen käytöksen.
Jumala on rakkaus. Me emme ole, -
ja lapsemme tarvitsevat Jeesusta yhtä paljon kuin mekin.
Sekin voi auttaa, jos lapsi saa kuulla Jeesuksesta -
ja ottaa hänet vastaan sydämeensä Vapahtajana ja pelastajana.
Se tuo voiman - ja halun - tehdä oikein.
Toivottavasti nämä auttoivat.
Sinun ei tarvitse kasvatuksessa olla yksin. Suomessa on -
kristillistä kasvatusta tukevia kristillisiä kouluja/päiväkoteja -
seurakuntien lisäksi. Jos haluat tietää lisää meidän työstämme, -
koulustamme ja päiväkodistamme, niin käy nettisivuillamme.
Osoitteen näet ruudussa.
Sieltä voi tilata esimerkiksi uutiskirjeemme ja näitä kirjoja, -
jotka auttavat esimerkiksi kasvatuksessa.
Näitten kirjojen tärkein anti on, -
että opit tuntemaan Jumalaa paremmin.
Kun opit tuntemaan Taivaan Isää paremmin, -
niin kaikki muukin sujuu paremmin.
Siis siunausta, voimia, viisautta kasvatukseen ja tiedä, -
ettet ollenkaan ole yksin. Tänne voi lähettää lisää kysymyksiä -
ja myös rukouspyyntöjä. Rukoilemme jokaisen lähettäjän puolesta.
Siunausta!
Lasten kasvatus on todella tärkeä asia.
Siksi tätäkin ohjelmaa tuotetaan.
Voit olla mukana tukemassa juuri tätä ohjelmaa -
soittamalla numeroon 0600-10177.
Voit myös käyttää ruudussa näkyvää tilinumeroa.
Ole siunattu ja tiedä, että tukiessasi TV7:ää -
tuet kristillistä työtä tässä maassa. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare