Iga laps, kes maailma sünnib,
sõltumata rassist ja rahvusest,
on sõltuv armastusest.
Jumal on meid sellisteks loonud,
et me ei suuda elada armastuseta
ega püsida ei psüühiliselt ega füüsiliselt terved ilma selleta.
See on vanematele väljakutse.
Mis saab, kui mul pole enda arvates
piisavalt armastust, mida jagada?
Samas on lohutav teada, et Jumal on armastus.
Ei mina, sina ega ükski inimene ole täiuslik
Aga Jumal on armastus.
Ta on täiuslik, ennastsalgav ja tingimusteta armastus.
Kuidas ma seda tean?
Võin vastata, sest Piibel ütleb nii.
Aga me näeme seda ka Jeesuses.
Tema elus, sõnades ja tegudes.
Ta armastab meid nii palju.
Jumal armastas meid nii palju, et Ta andis oma ainusündinud Poja.
Sellist armastust pole võimalik mõista.
Jeesus armastab meid nii palju, et Ta andis oma elu meie eest.
Ja Püha Vaim andis armastusest meile iseenda.
See räägib meile Jumala armastuse suurusest.
Kui oled Jeesuse oma ellu vastu võtnud,
püsib Ta sinus läbi Püha Vaimu.
Ta ei tule ega lähe, vaid Ta on kogu aeg meiega.
See lohutab ja aitab,
sest kui meil saab armastus otsa,
võime Jumalalt alati juurde ammutada.
Kuna Jumal on armastus, on Ta andnud meile ka vaba tahte.
Jätkame täna Piiblist 1. Moosese raamatu 2. peatükiga,
lugedes 9. salmist:
"Ja Issand Jumal laskis maast tõusta kõiksugu puid,
mis olid armsad pealtnäha ja millest oli hea süüa,
ja elupuu keset aeda,
ning hea ja kurja tundmise puu."
Jumal planeeris paradiisi elupuu juba algusest peale.
Lisaks oli seal hea ja kurja tundmise puu.
Seal oli siis üks puu, mille vili ol hea
ja teine puu, mille vili tootis surma.
Jätkame 1. Moosese 2:16:
"Ja Issand Jumal keelas inimest
ja ütles: Kõigist aia puudest sa võid küll süüa,
aga hea ja kurja tundmise puust sa ei tohi süüa,
sest päeval, mil sa sellest sööd,
pead sa surma surema!”
Jumal pani sinna need kaks puud, et inimesel oleks vaba tahe.
Võimalus süüa elupuust ja elada koos Jumalaga.
Või nagu Ta ütles, et kui sööd teisest puust, siis sured.
Teisisõnu ka võimalus mässata Jumala tahte vastu.
Mis seos on sellel laste kasvatamisega?
Siin on kasvatusega paljugi seotud.
Esmalt see, et meie kohus on õpetada lastele, mis on hea ja mis ei.
Mis on ülesehitav ja mis on kahjulik.
Nagu ka antud kirjakohas Jumal lihtsalt ütleb:
"See puu on hea,
see kannab head vilja,
hea ja kurja tundmise puu aga toob surma."
Ta ei öelnud: "Ära puutu seda puud!
See pole sinu jaoks."
Ta lihtsalt ütleb.
Ka meil peaks olema samasugune hoiak
rääkides alkoholist, selle liigtarbimisest,
narkootikumidest või suitsetamisest.
Me peame rääkima lastele kahjulikest asjadest.
Mitte ähvardaval toonil: "Vaata, et sa ei joo! See on patt!"
Hoiak, mis ei põhjenda, vaid mõistab hukka,
tekitab tavaliselt vaid mässumeelsust.
Parem on lihtsalt öelda.
Pidin kunagi meie lastele ütlema: "Me suguvõsas on alkohoolikuid
ja te teate isegi, mida see võib põhjustada."
Ja siis rääkisime lastele, mis meie sugulastega on juhtunud.
Lapsed tundsid neid ja said aru, kui kahjulik võib alkohol olla.
Samamoodi suitsetamine ja narkootikumid.
Küsimus pole selles, et Jumal keelab, vaid selles, mida see põhjustab.
Nagu Jumal antud tekstis ütles:
"Sa sured, kui sööd hea ja kurja tundmise puust."
Siis läheb tõesti halvasti.
Lisaks seadis Jumal ka selged piirid.
"See on hea, see ei ole."
Samuti peame ka meie vanematena tegema.
Piiblis, Õpetussõnades 22:6 on kirjas:
"Juhata poiss ta tee peale, siis ta ei lahku sellelt ka vanas eas!"
Sõna "juhatama" tähendab kasvatamist, õpetamist, ette näitamist.
Me peame rääkima oma lastele, mis on hea ja mis mitte
ja seadma piirid.
Vabakasvatus pole midagi muud, kui vabadus kasvatamise vastutusest.
Ka Jumal seadis kindlad piirid, mis on hea ja mis mitte.
Ta õpetas inimesele kohe alguses,
mis tuleb kasuks ja mis tuleb kahjuks.
Niisamuti peame ka meie tegema.
Juhatamine tähendabki seda, et me peame õpetama ja näitama,
mitte laskma lapsel lihtsalt olla.
Mõtteviis, mida mõned äärmuslikud humanistid väidavad,
et inimene on oma loomult hea
ja iga laps teab ise, mis talle parim on,
ei vasta paraku tõele.
See oleks ideaalne, kui see nii oleks,
aga ma isana tean, et andes lapsele "vabad käed"
ja lastes tal teha, mida iganes ta soovib -
ärgata, millal tahab ja süüa, mida tahab,
siis laps teeb vaid seda, mis talle meeldib.
Mu vanemad on rääkinud,
et neil olid kord vabakasvatust pooldavad sõbrad.
Vanemad kutsusid nad ükskord külla, aga ainult selle ühe korra.
Sest külaliste lapsed jooksid ringi, hüppasid klaveril ja lõhkusid nõusid,
aga nende vanemad ei teinud sellest väljagi.
Nii oli see ka esimene ja viimane kord neid külla kutsuda.
Me peame seadma piirid.
Me peame õpetama, mis on õige ja mis ei.
5. Moosese 30:19 ütleb Issand:
"Ma kutsun täna tunnistajaiks teie vastu taeva ja maa:
ma olen pannud su ette elu ja surma, õnnistuse ja needuse.
Vali nüüd elu, et sina ja su sugu võiksite elada."
Jumal paneb me ette elu ja surma, õnnistuse ja needuse.
Õnnistuse ja elu, kui järgime Tema Sõna ja tarkust
ja mõistame, et Tema teab meist paremini.
Surma ja needuse ehk kahju, kui kaldume kõrvale Tema Sõnast,
mässates ja arvates, et teame ise paremini.
Ütlen otse välja, et mina ei tea Jumalast paremini.
Oleme naisega sageli otsinud Jumalalt tarkust,
hetkedel, kui me ei tea, kuidas tuleks toimida.
Mida teha, kui on keeruline olukord?
Oleme siis otsinud Jumalat ja Ta on meid alati aidanud.
Andnud meile tarkust, abi ja lohutust nii, et olme teadnud, kuidas toimida.
Me peame juhatama lapsi.
Mis teest siis jutt käib, kui siin on kirjas:
"Juhata poiss ta tee peale, siis ta ei lahku sellelt ka vanas eas!"
Paulus kirjutab 1. Korintlastele 12:31:
"Ja ma näitan teile veel ülevama tee."
Veel ülevam tähendab paremat, kui kõik teised.
Ja seejärel hakkab ta 13. peatükis rääkima armastusest.
Oleme jälle selle juures tagasi.
Armastus on laste kasvatamisel kõige tähtsam asi.
"Juhata poiss ta tee peale" tähendab seda,
et kui laps kogeb väikesest peale armastust,
on see tee,
mis kaitseb teda nii noorena ja ka täiskasvanuna.
Oletame, et see tass on nagu süda.
Kui see saab täidetud armastusega, siis see voolab üle.
Ja kui see harjub armastusega ära, siis see harjubki sellega ära.
Igaühe meie süda on loodud sõltuma armastusest,
nii et, kui see täitub armastusega, harjub ta sellega ära, voolab üle
ega tahagi midagi muud.
Aga kui ta ei saa armastust ja jääb tühjaks,
täidab laps või noor selle millegi muuga.
Sest süda on loodud selliseks, et see on tühi
ja igatseb armastuse järele, seda vajades.
Kui ta aga ei saa armastust, täidab ta selle millegi muuga.
Ta igatseb sed head tunnet, mis tekib armastusest ja ligiolust.
Halvimal juhul võib ta täituda narkootikumidega.
Põhjuseks pole mitte see, et laps oleks rumal või teadmatuses,
vaid põhujuseks on see, et kui ta ei saa armastust,
täitub süda millegi muuga.
Rääkides sellest teest, siis see on armastuse tee.
See täidab südame nii, et sel on hea olla.
Jumal ütleb siin imeliselt:
"Kõigist aia puudest sa võid küll süüa."
Jumal ütles Aadamale ja Eevale,
et aias on palju erinevaid viljapuid, millest süüa,
hoidudes vaid sellest ühest puust.
Meie ülesanne on last armastada,
pakkuda talle positiivseid kogemusi, julgustada, kallistada, olla olemas
ja teha seda kõike võimalikult palju.
Samas aga seada ka piire.
Aga mitte negatiivse suhtumisega,
pidevalt noomides
ja vaid mõnikord ehk julgustades.
Seda peab tegema just vastupidi.
Lase Jumalal täita oma süda Tema armastusega
ja julgusta last, hoia teda süles, räägi head ja kinnita.
Paku talle kõiki neid häid vilju kõikidest neist puudest,
mille Jumal on sulle andnud.
Aga ära unusta ka seada piire.
Samas selles järjekorras, sest siis see kannab head vilja.
Aamen.
Meile võib saata küsimusi,
eelistatult seoses lastekasvatusega.
Seda aadressile: apuakasvatukseen@tv7.fi
Tänane küsimus on:
"Mu laps käitub kodus kohutavalt halvasti.
Aga lasteaias käitub hästi.
Mida teha?"
Teadmata seda last ja perekonda, on keeruline nõu anda.
Aga loomulikult on tähtis, et laps käituks ka kodus hästi.
Sellel võib olla mõni põhjus, miks laps käitub halvasti.
Pea alati ongi.
Võib-olla on tegu lahusoleku pingega, mis väljendub siis kodus.
See võib olla üheks põhjuseks.
Sel juhul aitab ainult tähelepanu ja armastuse jagamine,
et lapse süda jääks rahule.
Loomulikult tuleb seada ka piirid.
Lapsele tuleb öelda, et nüüd aitab
ja tuleb minna oma tuppa rahunema, kui muu ei aita.
Aga tasub mõelda, mis võib olla selle halva käitumise põhjuseks.
Tahan öelda veel seda,
et Jeesus on see, kes toob rahu me südameisse.
Mäletan ühte last,
kes käitus väga halvasti seni, kuni kuulis esmakordselt Jeesusest
ja tahtis Jeesuse oma südamesse vastu võtta.
Kui laps võttis Jeesuse oma südamesse vastu,
koges ta korraga väge, rahu ja armastust.
See muutis lapse käitumise.
Jumal on armastus, meie ei ole.
Me lapsed vajavad Jeesust sama palju, kui meie.
Nii et see võib ka aidata, kui laps kuuleb Jeesusest
ja võib Ta oma südamesse Päästja ja Vabastajana vastu võtta,
See annab jõu ja tahte teha seda, mis õige.
Loodetavasti oli sellest kasu.
Sa ei pea üksi hakkama saama.
Eestis on kristlikke lasteaedu ja koole,
mis lisaks kogudustele toetavad kristlikku kasvatust.
Kui soovid saada rohkem teada meie töö ja tegevuse kohta,
külasta ekraanil nähtavat kodulehekülge.
Sealt on võimalus tellida meie soomekeelset infolehte
ja raamatuid, mis on ka abiks laste kasvatamisel.
Nende raamatute kaudu
õpid sa aga ka Jumalat paremini tundma.
Ja kui sa õpid paremini tundma oma taevast Isa,
sujub ka kõik muu paremini.
Õnnistusi, jõudu ja tarkust laste kasvatamisel
ja tea, et sa pole sugugi üksi.
Võid saata meile ka küsimusi ja palvesoove.
Palvetame igaühe eest.
Ole õnnistatud!
Laste kasvatamine on väga tähtis asi.
Seetõttu on ka antud saade eetris.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1770 (hind 10 eur)
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Ole õnnistatud ja tea, et toetades TV7 kanalit,
toetad kristlikku tööd Eestimaal. Aamen!
Tõlge: Kätlyn Nairismägi