Oletko joskus tarvinnut apua kasvatuksessa?
Minä ainakin olen - ja tarvitsen edelleen.
On ihanaa tietää, että Jumala haluaa auttaa meitä.
Jaakobin kirjeen luvussa 1 sanotaan, -
että jos joku meistä tarvitsee viisautta, -
meidän kannattaa pyytää sitä Jumalalta, joka antaa sitä mielellään.
Raamattu on meille kaikille jo annettu, -
ja se on täynnä Jumalan viisautta - myös kasvatukseen.
Tässä sarjassa pureudumme juuri siihen, -
mitä Raamattu sanoo kasvatuksesta.
Taivaan Isähän on kuitenkin Taivaan Isä.
Hän - jos joku - tietää, mikä on parasta Hänen lapsilleen.
Hänellä on myös aikamoinen kokemus aika monesta lapsesta.
Jatkamme 1. Mooseksen kirjasta. Emme käy jokaista jaetta, -
mutta aina kun ilmenee jotain, mikä puhuu kasvatuksesta, -
niin pureudumme siihen ja pysähdymme hetkeksi.
Jatkamme nyt 2. luvusta.
"Niin tulivat valmiiksi taivas ja maa kaikkine joukkoinensa.
Ja Jumala päätti seitsemäntenä päivänä työnsä, jonka hän oli tehnyt,
ja lepäsi [...] kaikesta työstänsä, jonka hän oli tehnyt.
Ja Jumala siunasi seitsemännen päivän ja pyhitti sen, -
koska hän sinä päivänä lepäsi kaikesta luomistyöstänsä, -
jonka hän oli tehnyt."
Tässä Jumala ensimmäisen kerran puhuu lepopäivästä.
Huom! Lepopäivästä.
Tämä on todella tärkeää puhuttaessa perheestä, -
hyvinvoinnista ja kasvatuksesta.
Liian moni vanhempi uhraa koko elämänsä työhön.
Lapset helposti sitten jäävät jalkoihin.
Kun lapset jäävät työn jalkoihin, niin joskus jälki on rumaa.
Rakkaus on kasvatuksessa kaikkein tärkeintä ja rakkaus vaatii aikaa.
Rakkaus on läsnäoloa, kuuntelevaa korvaa ja sydäntä, -
iloa, naurua, yhdessäoloa.
Niinpä lepopäivän tarkoituksena ei ole vain se, -
että menemme seurakuntaan ja teemme, kuten aina sunnuntaina -
tai lauantaina - kumpi se lepopäivä onkaan.
Sitä ei ole tarkoitus vain täyttää kaikella rutiinitekemisellä, -
ns. tärkeillä ja ehkä pyhilläkin toimituksilla.
Jumala haluaa, että viikonloppuisin meillä olisi aikaa toisillemme.
Että työasiat saavat todella jäädä sivuun -
ja saamme olla keskenämme ja viettää perheen kanssa aikaa.
Olen ihan varma siitä ja tiedän kokemuksestakin, -
että kukaan ei kuolinvuoteellaan ole haikaillut sitä, -
että olisi voinut olla vielä muutaman tunnin lisää siellä töissä.
Monet ovat haikailleet sitä, miksi eivät olleet enemmän lasten kanssa.
Sitä rakkautta ei näet voi korvata millään.
Rakkaus, läsnäolo, vaatii aikaa - levollista aikaa.
Maailmassa on kiire ja niin paljon sellaista, mitä pitäisi tehdä.
On siis tärkeää muistaa, että jokaisella perheen omaavalla on -
ensisijainen vastuu hoitaa perhettä, parisuhdetta, lapsia.
Sen on tärkeämpää kuin työ, josta tulee leipä pöytään.
Tässä oma esimerkki on tärkeämpi kuin sanat.
Haluan rohkaista, sillä oma isäni oli tästä tosi hyvä esimerkki.
Poikkeuksiakin oli, mutta melkein aina töistä tultuaan hän oli isä.
Hän oli isä, aviomies. Hän katsoi uutisia, oli ja leikki kanssamme.
Hän vietti aikaa perheen kanssa eikä puhunut työasioista kotona.
Työt jäivät töihin. Kun oltiin kotona, niin oltiin kotona.
Se antoi tosi hyvän esimerkin.
Esimerkki puhuukin enemmän kuin tuhat sanaa.
Jumalakin tässä sanoo, että Hän lepäsi.
Hän jopa siunasi sen päivän ja pyhitti sen.
Se saa todella olla pyhä päivä, -
jolloin vietämme aikaa perheen kanssa, lasten kanssa.
Se saa olla myös se aika ja päivä, jolloin annamme aikaa Herralle.
Jokainen meistä vanhemmista näet tarvitsee sitä suurta Isää.
Jumala on rakkaus. Me emme ole.
Hän haluaa olla sinun ja minun lähde.
Hän on kykenevä olemaan se. Hän on rakkaus -
ja haluaa täyttää meidät.
Se rakkaus saa virrata meihin ja se vie aikaa.
Se vaatii sen, että nyt laitan kaiken muun syrjään.
Nyt otan aikaa Herralle. Menen rukouskammioon ja suljen oven.
Menemme perheenä seurakuntaan. Tarvitsemme hengellistä ruokaa.
Tarvitsemme sitä hengen ravintoa.
Se hengen ravinto onkin todella, todella tärkeää.
Toki tarvitsemme fyysistä ravintoa, me tarvitsemme vettä.
Silti kaikkein eniten tarvitsemme sitä hengellistä ruokaa.
Se on vieläkin tärkeämpää.
Siihen me tulemmekin seuraavaksi.
Hyppäämme jakeeseen 7.
Siis 1. Moos. 2:7.
"Silloin Herra Jumala teki maan tomusta ihmisen -
ja puhalsi hänen sieraimiinsa elämän hengen, -
ja niin ihmisestä tuli elävä sielu."
Mikä teki ihmisestä elävän? Jumalan henki.
Jumala puhalsi ihmiseen elämän hengen.
Jos olet ottanut Jeesuksen vastaan, sinäkin olet uudestisyntynyt.
Kun siis vastaanotamme Jeesuksen, henkemme uudestisyntyy.
Saamme takaisin sen yhteyden Jumalaan, -
jonka jokainen kadotti syntiin- lankeemuksen takia.
Tämä henki ja sen hengen elämän ylläpitäminen on -
todella, todella tärkeää vanhempana ja myös perheenä.
Haluan korostaa, että se ei tapahdu automaattisesti.
Se ei tapahdu niin, että me vain rukoilemme: -
"Herra, siunaa lapsiani."
Sen sijaan meidän täytyy varata aikaa siihen hengelliseen ateriaan.
Ihan niin kuin varaamme aikaa fyysiselle ruoalle, -
meidän tulisi varata aikaa joka päivä hengelliseen ateriaan.
Luemme Sanaa, kuullaan ylistysmusiikkia, -
vietämme aikaa Herran kanssa itseksemme ja perheen kanssa.
Iltasadut, iltarukoukset. Ne ovat kaikki tosi tärkeitä.
Sitten se yhteinen pyhäpäivän pyhitys, -
että menemme perheen kanssa seurakuntaan.
Näytämme siten esimerkkiä, että haluan perheeni seuraavan Herraa.
Haluan, että perheessäni Herra on ykkönen.
Me menemme seurakuntaan joka sunnuntai, jos vaan pystymme.
Ja me nautimme siitä seurakuntaan menemisestä.
Sen tuleekin olla semmoinen nautinto.
Raamatussakin Daavid sanoo jossain psalmissa iloitsevansa siitä, -
kun hänelle sanottiin, että menkäämme Herran huoneeseen.
Se saa olla jotain iloista ja positiivista.
Mekin aika usein seurakunnan jälkeen menimme Macille tms.
Halusimme tehdä päivästä ja tapah- tumasta positiivisen kaikin tavoin.
Onneksi seurakuntamme oli ihana, ja lapsetkin todella viihtyivät.
Se on tosi tärkeää. Puhuttaessa hengellisestä kodista/seurakunnasta
haluan myös rohkaista. Jos omat nuoresi eivät oikein viihdy -
oman perheesi seurakunnassa, niin älä harmittele sitä.
Jos nuoresi viihtyy jossain toisessa seurakunnassa, -
niin ei se haittaa. On vain yksi Kristuksen ruumis.
Tärkeintä on, että nuorilla on joku paikka, jossa käydä.
Jos kaverit siis käyvät toisessa seurakunnassa, niin anna mennä.
Näytä siten heillekin, että on vain yksi Kristuksen ruumis -
ja kaikki seurakuntien työ on hienoa.
Tärkeintä on, että nuoresi löytää paikan, jossa hän viihtyy.
Siunaa häntä siinä. Aamen.
Sitten kysymys, joka kuuluu näin.
Mitä tehdä, kun olen laiminlyönyt lapsiani, -
enkä ole antanut heille tarpeeksi aikaa?
Jos tällainen tilanne on, niin haluaisin sanoa, -
että koskaan ei ole liian myöhäistä.
Koskaan ei ole liian myöhäistä.
Muistan erään isän, jolla oli ihan sama tilanne.
Hän oli huomannut, että työ oli vienyt kaiken ajan.
Lasten kasvettua hän yhtäkkiä tajusi, ettei edes tunne omia lapsiaan.
Silloin lapset olivat teini-iässä, mutta hän oli rohkea.
Hän meni lastensa luo ja pyysi suoraan heiltä anteeksi -
ja sanoi, että nyt hän aikoo olla isä.
"Kun tulen kotiin, jätän työt töihin. -
Anteeksi, että olen ollut huono isä."
Ja se toimi.
Vaikka lapset silloin olivat jo teini-ikäisiä, -
niin ei ole koskaan liian myöhäistä kääntyä.
Ei ole koskaan liian myöhäistä ra- kentaa uudestaan sydämen yhteyttä.
Lapset ovat ihania siinä, että ne usein nopeasti antavat anteeksi.
Sitten on taas sydän auki.
Jos olet siis menettänyt sydämen yhteyden lapsiisi -
syystä tai toisesta, niin tee parannus.
Käänny pois siltä tieltä ja pyydä anteeksi lapsiltasi -
ja ala toimia eri tavalla.
Vaikka lapset olisivat ehkä jo aikuisia, -
niin se silti ei ole liian myöhäistä.
Siinä voi tapahtua aivan huikeita ihmeitä -
ja murtua ihan pinttyneitä "sukukirouksiakin".
Jos sinä otat askeleen yhteyden rakentamiseksi, -
niin yhteys palautuu ja eheytyy ja voi jatkua tulevassa sukupolvessa.
Siis tämmöinen rohkaisu. Aamen.
Sinun ei tarvitse kasvatuksessa olla yksin. Suomessa on -
kristillistä kasvatusta tukevia kristillisiä kouluja/päiväkoteja -
seurakuntien lisäksi. Jos haluat tietää lisää meidän työstämme, -
koulustamme ja päiväkodistamme, niin käy nettisivuillamme.
Osoitteen näet ruudussa.
Sieltä voi tilata esimerkiksi uutiskirjeemme ja näitä kirjoja, -
jotka auttavat esimerkiksi kasvatuksessa.
Näiden kirjojen tärkein anti on, -
että opit tuntemaan Jumalaa paremmin.
Kun opit tuntemaan Taivaan Isää paremmin, -
niin kaikki muukin sujuu paremmin.
Siis siunausta, voimia, viisautta kasvatukseen ja tiedä, -
ettet ollenkaan ole yksin. Tänne voi lähettää lisää kysymyksiä -
ja myös rukouspyyntöjä. Rukoilemme jokaisen lähettäjän puolesta.
Siunausta!
Lasten kasvatus on todella tärkeä asia.
Siksi tätäkin ohjelmaa tuotetaan.
Voit olla mukana tukemassa juuri tätä ohjelmaa -
soittamalla numeroon 0600-10177.
Voit myös käyttää ruudussa näkyvää tilinumeroa.
Ole siunattu ja tiedä, että tukiessasi TV7:ää -
tuet kristillistä työtä tässä maassa. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare