Kasvatus on yksi elämän suurimpia haasteita.
Moni haluaa vanhemmaksi. Moni haluaa lapsen, -
mutta aina ei tiedä, mitä saa. Lapset ovat ihania.
Kasvatus voi silti olla monesti isokin haaste.
Tutkiessamme Raamattua voimme tutkia sitä lain kirjana.
Voimme tutkia sitä miettien Jeesuksen elämää.
Tässä tutkimme Raamattua ja Jumalaa kasvatuksen näkökulmasta.
Minkälainen isä Taivaan Isä on?
Kun puhutaan Taivaan Isästä, niin tietenkin Hän on yhtä kyvykäs -
ja yhtä paljon meille kaikille sekä isä että äiti.
Hän tietää vanhemmuudesta kaiken.
Mutta aloitetaan ihan alusta.
Raamattu alkaa tietenkin 1. Mooseksen kirjasta: luomisesta.
Itse sana 'luominen' kertoo jo jotain siitä, -
että Taivaan Isä on Luoja.
Hän on luonut jokaisen lapsen ja myös jokaisen lapsen, -
joka on aikanaan kasvanut sitten itse vanhemmaksi.
Kun luemme luomiskertomusta 1. Mooseksen kirjasta -
ja ajatellaan tätä kasvattajan näkökulmasta, niin näemme, -
että Jumala käytti paljon aikaa valmistaakseen sitä paikkaa, -
johon ensimmäiset "lapset", ensimmäiset ihmiset luotiin.
Se paikan valmistaminen oli siis Jumalan sydämellä.
On hyvä myös ymmärtää, -
että Jumala loi tämän maailman ihmistä varten.
Tietenkin Hän loi myös eläimet ja luonnon eläimiä varten, -
mutta maailman luominen oli erityisesti ihmistä varten: -
ihmisen asuinpaikaksi.
Meitä ihmisiä ei ole luotu taivaaseen. Meidät luotiin maan päälle.
Niinpä näemme, että Jumala käytti paljon aikaa -
luodakseen täydellisen kodin ihmiselle.
Tämä kertoo meille siitä, että vanhempanakin vastuumme on -
valmistaa koti lapselle.
Pitää hyvä kotipesä ja hoitaa sitä kotipesää, -
niin että lapsi voi hyvin, saa ruokaa ja viihtyy.
Kun Jumala teki paratiisin, se oli ihana paikka.
Siellä oli yltäkylläisesti kaikkea. Oli sopiva lämpötila, -
ja kaikki oli täydellistä, kuten nimi 'paratiisi' jo meille kertoo.
Nyt en halua puhua siitä, että meillä täytyisi olla -
jotenkin täydelliset olosuhteet lapsille, ulkoiset olosuhteet siis.
Se ei ole se tärkein juttu.
Tärkein juttu paratiisissa oli Jumalan läsnäolo.
Tärkeintä meille vanhempina, mitä lapsemme tarvitsevat eniten, -
on meidän läsnäolomme.
Paratiisia ei tehnyt paratiisiksi vain kulta ja ihanat hedelmäpuut, -
vaan Jumalan läsnäolo -
eikä vain Jumalan läsnäolo, vaan rakkauden läsnäolo.
Johannes kirjoittaa täällä 1. kirjeessään -
luvussa 4 jakeessa 8: -
"Joka ei rakasta, se ei tunne Jumalaa, sillä Jumala on rakkaus."
Jumala on rakkaus.
Jos luemme 1. Mooseksen kirjaa, näemme tämän rakkauden Jumalassa.
Jumala on rakkaus ja Hän loi kaiken täydelliseksi.
Hän loi kaiken ihanaksi, todelliseksi paratiisiksi ihmiselle.
Hän on rakkaus ja Hän halusi hyvää. Hän on hyväntahtoinen.
Hän loi täydellisen paikan ihmiselle.
Läsnäolo, rakkauden läsnäolo, on kasvatuksessa kaikkein tärkeintä.
Kun me saimme ensimmäiset lapset, -
meillä ei suinkaan olleet ulkonaisesti asiat täydellisesti.
Minä ja vaimoni Joy olimme molemmat opiskelijoita.
Tulomme olivat opintotukea ja mitä muuta me saimme...
Oli meillä opintolainaakin silloin, mutta siinä se oli.
Asuimme yliopiston kampuksella.
Ei mitään ihmeellistä, mutta ei meiltä mitään puuttunutkaan.
Aikanaan perin hirsitalon, ja me muutimme sinne.
Meidän kolmas lapsi syntyi siellä. Siellä oli pelkästään ulkovessa.
Talo oli venäläisten jäljiltä Porkkalan parenteesin jälkeen.
Ei todellakaan ihanteellisia olosuhteita, mutta lasten oli ihanaa -
temmeltää venäläisten rojujen keskellä.
Eivät he yhtään välittäneet, oliko ulkovessa vai ei.
Totta kai talvella lumilapiolla -
raivattiin reitti sinne vessaan. Olihan siinä hankaluuksia, -
mutta tärkeintä lapselle eivät ole ulkoiset puitteet.
Tärkeintä on sinun rakkautesi vanhempana, -
läsnäolosi, isän ja äidin läsnäolo.
Jos olet yksinhuoltaja, niin läsnäolosi on tärkeämpi -
kuin kaikki ne ulkoiset puitteet. Mikään ei voi korvata rakkautta.
Ei edes uskomme voi korvata sitä. "Vaikka minulla olisi kaikki usko -
ja voisin vuoria siirtää ja parantaa kaikki sairaat", -
niin Raamatun mukaan "ilman rakkautta minulla ei ole mitään".
Toisaalta, jos lapsesi saavat rakkautta, -
jos annat heille aikaa ja olet läsnä, -
niin se on täysin korvaamatonta.
Se on kaikkein tärkeintä, mitä voimme lapsillemme antaa.
Siksi tästä haluan aloittaa, -
siitä kaikkein tärkeimmästä eli rakkaudessa.
Se rakkaus on kaikkein tärkeintä.
Myös psykologina tiedän, että yksikään lapsi ei selviä, -
suoraan sanoen ei selviä, ilman rakkautta.
Siksi, kun luemme Raamattua, -
niin syntiinlankeemuksen pahin asia ei ollut hedelmäpuiden menetys.
Pahinta oli se, että he menettivät yhteyden Jumalaan, -
joka on rakkaus. Psykologiassakin tunnistetaan, -
että kiintymys eli rakkaus on lapselle kaikkein tärkeintä, -
varsinkin ensimmäisten kuukausien ja elinvuosien aikana.
Mitä kiintymyksellä tarkoitetaan? Se tarkoittaa, -
että lapsi saa kiintyä vanhempaan aikuiseen.
Lapsi saa kokea turvallisuutta. Hän pääsee itkiessään syliin.
Häntä ruokitaan, kun on nälkä. Häntä pidetään hyvänä.
Lasta hellitään. Lapsi saa näin kiintyä turvallisesti aikuiseen.
Turvallinen kiintyminen tarkoittaa, että lapsen tarpeet huomioidaan.
Lapsi saa kokea olevansa turvassa.
Tämä rakkauden kokeminen, sen tunteminen, osoittaminen, -
kiintymyksen salliminen lapselle on kaikkein tärkeintä hänelle, -
koska se luo lapselle sisäisen turvallisuuden.
Kun se sisäinen turvallisuus on siellä, -
niin se antaa lapselle perusturvallisuuden.
Perusturvallisuus ei ole sitä, että talletat lapselle miljoona euroa, -
kun hän syntyy. On mahtavaa, jos voit sen tehdä, -
mutta et voi korvata rakkautta sillä.
Jos lapsi ei saa rakkautta, läheisyyttä, kiintymystä, -
tarpeita tyydytettyä, niin se miljoona ei auta mitään.
Sen takia rakkaus on kaikkein tärkeintä.
Ihana asia on tietää tämä.
Nyt tietenkin syntyy paineita. Miten pystyn rakastamaan, -
kun en minä ole täydellinen?
Siksi haluan rohkaista sinua lopuksi ennen kuin otetaan kysymys.
Nimittäin Johannes sanoo tosiaan näin.
Siis äskeinen raamatunkohta, 1. Joh. 4:8: -
"Joka ei rakasta, se ei tunne Jumalaa, sillä Jumala on rakkaus."
Tämä ei ole tuomion Sana. Tämä on vain toteamus.
Et rakasta, koska koet sen vaikeaksi etkä pysty.
Et ehkä itse ole saanut rakkautta lapsena.
Silloin on vaikeaa antaa sitä, mitä itse ei ole saanut.
Jos et pysty, se ei tarkoita, että olet surkea, mahdoton, -
syntinen, mitä ikinä ajatteletkaan.
Se tarkoittaa vain, että et tunne Jumalaa, -
joka on rakkaus. Rakkaus on Jumala. Jumala on rakkaus.
Se en ole minä. Se et ole sinä. Me olemme vain astioita.
Meidät olemme rakkaudesta riippuvaisia, koska Hän on rakkaus.
Hän haluaa opettaa sinua ottamaan vastaan se rakkaus, -
mitä Hänellä on sinua kohtaan. Näin saamme elää -
Hänen rakkaudestaan käsin. Tässä haluan auttaa sinua.
Ensimmäinen kirjani Jumala on rakkaus avaa sinulle sen, -
millainen Jumala ensinnäkin oikeasti on -
ja miten sinäkin voit vastaanottaa sen Hänellä olevan rakkauden.
Hän on rakkaus ja rakastaa sinua enemmän kuin muu.
Hän on rakkaus ja Hän on se lähde, joka tyydyttää myös sinun sydämesi.
Hän antaa sinulle voimaa rakastaa muita, kuten Hän rakastaa meitä.
Nyt siirrytään kysymyksiin. Ohjelmaan voi lähettää kysymyksiä -
osoitteella: apuakasvatukseen@tv7.fi
Ensimmäinen kysymys: Olen kahden pienen lapsen isä.
Sain itse ns. vapaan kasvatuksen eli ei juurikaan ollut kuria.
Rikkeistä ei rangaistu, vaan koetettiin lahjoa rahalla -
tai muulla materialla, että tottelisin.
Isän auktoriteettia ei ollut. Kasvatusmallista seurasi huonoa.
Se lienee syy siihen, että esim. työelämässä on hyvin vaikeaa -
olla auktoriteetin alla. On vaikea totella -
ja haluan tehdä asiat omin päin. Kaikesta en syytä kasvatustani.
Uskon silti sen olevan iso syy. En osaa asettaa omilleni rajoja, -
kun ei ole mallia siihen. Kun yritän saada heitä tottelemaan, -
niin huudan helposti, kun en tiedä muuta keinoa siihen.
Lapset säikähtävät ja pelosta tottelevat.
En halua olla sellainen isä. Miten opin laittamaan rajat -
ja pitämään kuria rakkaudella, kun omakohtainen kokemus puuttuu?
Hyvä kysymys. Haluan ensin kiittää tästä kysymyksestä.
Ensinnäkin haluan sanoa, että ns. vapaa kasvatus on -
vapaus kasvatuksesta.
Se on siis todella huono malli, -
koska siinä ei oteta vastuuta kasvatuksesta.
Vanhempina emme ole vapaita kasva- tuksesta. Meillä on siitä vastuu.
Se on meillä vanhemmilla.
Lakikin sanoo, että pääasiallinen kasvatusvastuu on vanhemmilla.
Ei koululla, ei yhteiskunnalla, vaan vanhemmilla.
Jos siis puhutaan vapaasta kasvatuksesta, -
niin sillä todellakin on huonot seuraukset.
Sinulla on haasteita tässä ja jos on joku toinenkin katsoja, -
jolla on samoja haasteita, niin tämä on vaikea asia.
Jos kasvoit ns. vapaan kasvatuksen ilmapiirissä, se on aika syvällä.
Puhumme siitä, että persoonallisuutesi on tietyn tyyppinen.
Tässäkin tuli ilmi, että on vaikea toimia auktoriteetin alla edelleen.
Niinpä ei ole olemassa mitään simsalabim-juttua, -
että äkkiä jollain taikakalulla tai rukouksella asia hoituisi.
Haluan sanoa, että ns. vapaa kasvatus ei ole rakkautta.
Rakkaus laittaa näet aina rajat.
Se rakkaus, jos ajatellaan Raamattua ja joka Jumalalla on mallina, -
niin siinä Jumala laittaa rajat, KOSKA Hän rakastaa.
Joskus sanotaan, että kasvatus on rakkautta ja rajoja, -
ikään kuin ne olisivat vastakohtia. Eivät ne ole sitä.
Koska rakastan lastani, niin myös laitan käytökselle rajat.
Koska rakastan häntä, sanon, että älä tee noin.
Minä varjelen ja haluan lapselleni parasta.
Sinä, jolla on haasteita tällä alueella, -
pyydä ensimmäiseksi Jumalalta apua.
Jos sinun on vaikea alistua auktoriteettiin, ota pieniä askeleita.
Kun vaimo seuraavaksi pyytää jotain, sano: "Selvä, mä teen."
Ihan sama, miltä sinusta tuntuu. Kun pomo pyytää tekemään jotain, -
työnnä heti tuleva kapinamieli sivuun ja lupaa tehdä.
Ala harjoitella itse tottelevaisuutta ja alaisuutta.
Sitten toinen asia: vietä aikaa lastesi kanssa.
Rakasta lapsiasi. Mitä enemmän kiinnyt heihin, -
sitä enemmän sydämesi muuttuu niin, että myös haluat varjella heitä.
Kun haluat varjella heitä, niin ojennat heitä rakkaudesta käsin, -
ei huutamisesta käsin. Ja sitähän sinä halusit.
Toivottavasti tästä oli jotain apua.
Minä voin antaa apua tuon verran. Jumala voi antaa paljon enemmän.
Aloita rukouksella. Jumalan siunausta sinulle -
ja jokaiselle, jolla on haasteita juuri tällä alueella.
Sinun ei tarvitse kasvatuksessa olla yksin. Suomessa on -
kristillistä kasvatusta tukevia kristillisiä kouluja/päiväkoteja -
seurakuntien lisäksi. Jos haluat tietää lisää meidän työstämme, -
koulusta ja päiväkodista, niin käy nettisivuillamme.
Osoite näkyy ruudussa.
Sieltä voi tilata esimerkiksi uutiskirjeemme ja näitä kirjoja, -
jotka auttavat esimerkiksi kasvatuksessa.
Näitten kirjojen tärkein anti on, -
että opit tuntemaan Jumalaa paremmin.
Kun opit tuntemaan Taivaan Isää paremmin, -
niin kaikki muukin sujuu paremmin.
Siis siunausta, voimia, viisautta kasvatukseen ja tiedä, -
ettet ollenkaan ole yksin. Tänne voi lähettää lisää kysymyksiä -
ja myös rukouspyyntöjä. Rukoilemme jokaisen lähettäjän puolesta.
Siunausta!
Lasten kasvatus on todella tärkeä asia.
Siksi tätäkin ohjelmaa tuotetaan.
Voit olla mukana tukemassa juuri tätä ohjelmaa -
soittamalla numeroon 0600-10177.
Voit myös käyttää ruudussa näkyvää tilinumeroa.
Ole siunattu ja tiedä, että tukiessasi TV7:ää -
tuet kristillistä työtä tässä maassa. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare