Elu üks suurimaid väljakutseid on lapse kasvatamine.
Paljud tahavad saada lapsevanemaks,
tahavad last,
aga mis ees ootab, seda ei tea.
Lapsed on armsad,
aga nende kasvatamine võib osutuda suureks väljakutseks.
Piiblit uurides
võime uurida seda seaduseraamatuna
või mõeldes Jeesuse elu peale.
Kuid selles saates uurime me Piiblit ja Jumalat
lastekasvatuse seisukohalt.
Milline isa on taevane Isa ?
Rääkides taevasest Isast,
siis Ta on võrdselt võimekas täitma me jaoks nii ema kui isa rolli.
Ta teab vanemaks olemisest kõike.
Kuid alustame täiesti algusest.
Piibel algab loomulikult 1.Moosese raamatuga, loomisega.
Juba sõna "loomine" ütleb meile,
et taevane Isa on Looja.
Tema on loonud iga lapse.
Ja iga lapse, kellest hiljem on saanud lapsevanem.
Lugedes loomislugu 1. Moosese raamatust,
mõeldes sellele kasvataja seisukohalt,
siis me näeme,
et Jumal kulutas palju aega koha ettevalmistamisele,
kuhu esimesed "lapsed" ehk esimesed inimesed loodi.
Selle koha ettevalmistamine oli Jumala südames.
On tähtis ka mõista, et Jumal lõi maailma inimese jaoks.
Ta lõi loomad ja looduse loomade jaoks,
aga maailma loomine oli eriliselt just inimese jaoks.
Koht, kus inimene saaks elada.
Inimesi ei loodud taevasse, vaid maa peale.
Jumal investeeris aega, et luua inimesele täiuslik kodu.
See räägib meile sellest,
et vanemana on ka meie vastutus luua lapsele kodu.
Luua ja hoida hubast kodu-pesa
ja hoolitseda selle pesa eest, et lapsel oleks kõik hästi.
Et laps oleks toidetud ja tunneks ennast hästi.
Kui Jumal lõi paradiisi, oli seal kõike ülirohkesti.
Seal oli sobiv temperatuur.
Kõik oli täiuslik, mida ka sõna paradiis tähendab.
Ma ei taha rääkida sellest,
et meil peaks olema laste jaoks täiuslikud tingimused.
Välised tingimused.
See pole kõige olulisem.
Paradiisis oli kõige tähtsamaks asjaks Jumala kohalolu.
Tähtsaim, mida ka lapsed meilt, oma vanematelt vajavad, on kohalolu.
See, mis tegi paradiisist paradiisi,
polnud mitte kuld ja viljakandvad puud,
vaid Jumala kohalolu.
Aga mitte ainuüksi Jumala, aga ka armastuse kohalolu.
Johannes kirjutab 1. Johannese 4:8:
"Kes ei armasta, see ei ole tundnud Jumalat,
sest Jumal on armastus."
Jumal on armastus.
Lugedes 1. Moosese raamatut,
me näeme seal seda armastust Jumalas
ja seda, et Tema on armastus.
Ta tegi kõik täiuslikult.
Ta lõi inimesele täiusliku paradiisi.
Ta on armastus ja Ta tahtis head.
Ta on heatahtlik.
Ta tegi inimese jaoks täiusliku koha.
Kasvatuse juures on kõige tähtsam armastuse olemasolu.
Mäletan, kui me esimesed lapsed sündisid.
Me väline olukord oli kõike muud kui täiuslik.
Olime naisega mõlemad üliõpilased.
Me sissetulek koosnes õppetoetustest
ja lisaks oli ka õppelaen.
Ei midagi muud.
Me elasime üliõpilaskülas, mis polnud midagi erilist,
aga samas oli kõik vajalik olemas.
Hiljem sain päranduseks palkmaja ja me kolisime sinna.
Seal saime oma kolmanda lapse.
Meil oli välikäimla.
Maja oli sellises olukorras nagu venelased olid selle jätnud.
Need tingimused polnud kohe kindlasti ideaalsed,
aga lastel...
Lastel oli tore mürgeldada seal.
Neil polnud mingit vahet, kas on välikäimla või ei.
Talvel tuli välikäimlasse labidaga teerada rookida.
Loomulikult oli ka raskusi.
Aga lapse jaoks pole kõige tähtamad välised tingimused,
vaid sinu armastus lapsevanemana.
Sinu kohalolek.
Isa ja ema kohalolek.
Kui oled ükiskvanem,
siis sinu kohaolek on tähtsam kui materjaalsed asjad.
Miski ei või asendada armastust.
Isegi mitte meie usk.
Piiblis on kirjas, kui mul oleks kogu usk,
nii et ma võiksin mägesid teisale tõsta
ja võiksin kõik haiged terveks teha,
aga kui mul pole armastust, pole mul Piibli järgi midagi.
Aga kui su lapsed kogevad armastust
ja sa võtad nende jaoks aega ning oled olemas,
siis see on midagi asendamatut.
See on tähtsaim, mida võime oma lastele anda.
Sellepärast tahangi alustada kõige tähtsamast.
Armastusest.
Ja kuna armastus on kõige tähtsam...
Tean seda ka psüholoogina,
et üksi laps ei jää ilma armastuseta ellu.
Lugedes Piiblit,
siis pattulangemise halvim tagajärg
polnud mitte see, et nad kaotasid viljapuud.
Halvim asi oli see,
et nad kaotasid suhte Jumalaga, kes on armastus.
Ka psüholoogias on teada,
et eriti lapse esimestel elukuudel ja aastatel
on lapse jaoks kõige olulisem kiindumus ehk armastus.
See tähendab seda, et laps saab kiinduda vanemasse.
Et laps kogeb turvatunnet.
Kui laps nutab, siis ta võetakse sülle.
Talle antakse süüa, teda peetakse heaks.
Last nunnutatakse.
Nii saab laps turvaliselt kiinduda täiskasvanusse.
Turvaline kiindumus tähendab, et lapse vajadustega arvestatakse.
Laps kogeb, et ta on kaitstud.
Armastuse kogemine, tundmine, väljendamine
ja kiindumussuhte tekkimine,
on lapse jaoks kõige olulisem.
Sest see tekitab lapses seesmise kindlustunde.
Seesmine kindlustunne annab lapsele baasturvalisuse.
Baasturvalisus pole miljon eurot,
mille lapse sündides ta pangaarvele paned.
See on hea ja suurepärane, kui suudad seda teha.
Aga sellega ei saa asendada armastust.
Kui laps ei koge lähedust ega armastust,
kui tema läheduse vajadust ei rahuldata,
pole miljonist mingit kasu.
Armastus on kõige tähtsam.
Samas on hea teada, et kuigi see võib tekitada hirme:
"Kuidas ma suudan armastada? Ma pole täiuslik.",
siis tahan julgustada sind, enne kui läheme küsimuste juurde.
Johannes ütleb 1. Johannese 4:8:
"Kes ei armasta, see ei ole tundnud Jumalat,
sest Jumal on armastus."
See pole hukkamõist, vaid tõdemus.
Kui sa ei armasta või sa tunned, et see on raske su jaoks, sa ei suuda..
Ehk pole sa ise lapsena armastust kogenud.
Muidugi on raske jagada midagi, mida ise pole saanud.
See, et sa ei suuda, ei tähenda seda, et oleksid saamatu, patune
või mida iganes sa võid mõelda.
See tähendab lihtsalt seda, et sa ei tunne Jumalat,
kes on armastus.
Armastus on Jumalast. Jumal on armastus.
Mitte sina ega mina. Me oleme vaid anumad.
Jumal on loonud meid armastusest sõltuvaks,
sest Tema on armastus
ja Ta tahab õpetada sind
võtma vastu Tema armastust sinu vastu.
Pidepunktiks on Tema armastusest elamine
ja ma tahan sulle selles abiks olla.
Mu esimene raamat, "Jumal on armastus"
aitab sul mõista, milline Jumal tegelikult on
ja kuidas ka sina võid võtta vastu armastuse, mis Temal on.
Ta on armastus
ja Ta armastab sind rohkem, kui keegi teine.
Ta on armastuse allikas, mis suudab täita ka sinu südame.
Tema annab sulle jõu armastada teisi nagu Tema armastab meid.
Nüüd aga küsimuste juurde.
Meile võib saata küsimusi aadressile: apuakasvatukseen@tv7.fi
Esimene küsimus: "Olen kahe väikelapse isa.
Sain ise nn "vabakasvatuse" ehk distsipliin puudus.
Eksimustele ei järgnenud karistust,
vaid püüti distiplineerida raha ja materiaalsete vahenditega.
Puudus isa autoriteet.
Sellel olid minu jaoks halvad tagajärjed.
Usun, et see on üheks põhjuseks,
miks mul on tööl raske kellelegi alluda.
Mul on raske kuuletuda, sest tahan teha asju omal moel.
Loomulikult ei süüdista ma kõiges enda kasvatust,
aga see on kindlasti üks põhjuseid.
Seetõttu ei oska ma ka oma lastele piire seada.
Üritades saada neid kuuletuma, tõstan kergesti häält.
Muudmoodi ma ei oska.
Lapsed ehmuvad ja kuuletuvad hirmust.
Ma ei taha olla selline isa.
Kuidas õpiksin seadma piire ja distsiplineerima armastuses,
kui isiklik kogemus sellega puudub?"
Hea küsimus.
Esmalt tahan tänada selle küsimuse eest.
Kõigepealt tahan öelda, et see nn "vabakasvatus"
on teisisõnu vabadus kasvatamisest.
Tegu on väga halva valikuga,
kuna kasvatamise osas ei võeta vastutust.
Me pole vanematena vabastatud kasvatamisest.
Meil lasub vastutus kasvatada.
See vastutus on meil, vanematel.
Ka seaduse järgi on põhivastutus vanematel.
Ei koolil ega ühiskonnal, vaid vanematel.
Rääkides vabakasvatusest,
siis sellel on tõesti halvad tagajärjed.
Kui ka sinu jaoks on see väljakutse
siis see on raske olukord.
Sest kui sa oled kasvanud vabakasvatuse õhkkonnas,
on see sinusse juurdunud.
Sinu isiksus on teatud tüüpi
nagu ka siit kirjast välja tuli,
on sel mehel on siiani raske alluda kellegi autoriteedile.
Paraku pole olemas kiiret lahendust, võlutrikki
või palvet, millega probleem lahenduse leiaks.
See, mida ma öelda tahan,
on, et nn "vabakasvatus" ei ole armastus,
sest armastus seab alati piirid.
Armastus, millest Piibel räägib
ja millega Jumal on meile eeskujuks,
siis Jumal seab piirid, sest Ta armastab.
Küsimus pole selles,
et kasvatamine on armastus ja piirid,
justkui need oleksid vastandid.
Need pole vastandid.
Kuna ma armastan oma last,
siis ma sean ta käitumisele ka piirid.
Kuna ma armastan oma last, siis ma ütlen talle: "Ära tee nii!"
Sest ma kaitsen teda ja soobvin talle parimat.
Kui see on sinu jaoks väljakutse,
siis palu esmalt Jumalalt abi.
Kui sul on raske alluda autoriteedile,
võta korraga väikseid samme.
Kui naine midagi palub, vasta: "Saab tehtud."
Pole tähtis, mis tundeid see sinus tekitab.
Kui ülemus annab sulle korralduse
ja sinus tekib mässumeelsus,
ole sellest üle ja vasta: "Saab tehtud!"
Hakka ise praktiseerima kuulekust ja alluvust.
Lisaks veeda oma lastega aega.
Armasta oma lapsi.
Mida rohkem sa neisse kiindud,
seda enam hakkab su süda muutuma
ja soovid neid kaitsta.
Soovides aga neid kaitsta,
suunad sa neid armastusega, mitte karjumisega.
Seda sa ju soovisid.
Loodetavasti oli sellest natukenegi abi.
Mina suudan aidata vaid natukene, Jumal aga palju rohkem.
Nii et hakka palvest pihta!
Jumala õnnistusi sulle ja igaühele, kelle jaoks see teema on väljakutseks.
Sa ei pea üksi hakkama saama.
Eestis on kristlikke lasteaedu ja koole,
mis toetavad kristlikku kasvatust.
Lisaks kogudustele.
Kui soovid saada rohkem teada meie töö ja tegevuse kohta,
külasta meie kodulehekülge:
Sealt on võimalus tellida meie soomekeelset infolehte
ja raamatuid, mis on abiks ka laste kasvatamisel.
Nende raamatute kaudu õpid Jumalat paremini tundma.
Ja kui sa õpid tundma paremini taevast Isa,
sujub ka kõik muu paremini.
Õnnistusi, jõudu ja tarkust laste kasvatamisel
ja tea, et sa pole sugugi üksi.
Võid saata meile ka oma küsimusi ja eestpalvesoove.
Palvetame igaühe eest.
Ole õnnistatud!
Laste kasvatamine on väga tähtis asi.
Seetõttu on ka antud saade eetris.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1770 (hind 10 eur)
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Ole õnnistatud ja tea, et toetades TV7 kanalit,
toetad kristlikku tööd Eestimaal.
Aamen.
Tõlge: Kätlyn Nairismägi