Peale Pauluse esimest misjonireisi Antiookia miljonilinnas tekkis kriis.
Kas paganad peavad ennast ümber lõikama ja alluma
Moosese Seadusele või kas nad võivad kohe Jeesusesse uskuda
ja saada päästetud pöördumata juutideks?
Püha Vaim valatakse välja. Peetrus ja Johannes suurkohtu ees.
Antiookia koguduse sünd. Nõidus kaotab lahingu.
APOSTLITE TEOD
Tere tulemast jälle uurima Apostlite tegusid.
Täna meil on käsil 15. peatükk.
See on väga tähtis peatükk, üks kõige tähtsamaid nii
Apostlite tegudes kui ka terves Piiblis.
See käsitleb asju, mis olid siiamaani läbi arutamata.
Apostlite tegudes alustati sellest, et evangeeliumi kuulutati juutidele.
Neil oli Moosese Seadus, nad olid ümberlõigatud.
Alguses kogudus koosnes ainult juutidest.
Algul olid enamuses juudid, kes elasid Jeruusalemmas.
Siis hakkas kasvama kreeka keelt kõnelevate juutide arv.
Nad said tähtsust juurde.
Edasi jõuti Samaariasse Filippuse juhatusel.
Siis Peetrus kohtus Korneeliusega ja Püha Vaim langes sinna majja.
Inimesed seal majas olid paganad. Nad olid itaallased, mittejuudid.
Aga Püha Vaim kiitis nad heaks.
Apostlid otsustasid 11. peatükis, et Jumal on andnud paganatele
võimaluse tulla usule ja saada päästetud.
Siis nad alutasid kohe Antiookiast.
Seal sai alguse suur ärkamine paganate keskel.
Sündis kogudus, kus olid enamuses paganad.
Siis Paulus ja Barnabas saadeti misjonireisile ning sündisid
paganakogudused Galaatiasse ja Küprosele.
Toimus takistamatu areng.
Mingil hetkel põrkasid nad kokku probleemiga,
kuidas paganad peaksid suhtuma Moosese Seadusse,
Vana Testamenti ja kogu juutide pärandisse?
Kriis sai alguse Antiookias. Loeme selle kohta.
Miika, kas loeksid kolm esimest salmi?
Ap 15:1-3: "Siis tulid mõned Juudamaalt alla ja õpetasid vendi:
"Kui te ei lase endid Moosese kombe järgi ümber lõigata,
siis te ei või pääseda." Et sellest tuli tüli ning Paulusel
ja Barnabasel oli nendega palju vaidlemist, siis määrati nii,
et Paulus, Barnabas ja mõned muud nende seast lähevad selle
tüliküsimuse pärast Jeruusalemma apostlite ja vanemate juurde.
Siis kogudus saatis nad teele ja nad läksid läbi Foiniikia ning Samaaria
ja jutustasid paganate pöördumisest, tehes selle sõnumiga suurt rõõmu
kõigile vendadele."
Mul tuli sellest jutust meelde,
kui need vennad tulid, neil tekkis palju vaidlemist.
Miks sellest tekkis selline tüli?
See polnud lihtsalt väike arusaamatus.
Meie oleme paganate poolelt ja ei pruugi seda kõike mõista.
Aga kogu juudi rahva jaoks, nii kristlaste kui mittekristlaste,
Moosese Seadus oli Jumala tahe. See oli nende kultuuripärand ja eluviis.
Nad muidugi mõtlesid, et seadus on mõeldud kõigile.
Siis nad läksid Antiookiasse ja hakkasid õpetama,
et paganad tuleks ümber lõigata ja panna seadusele alluma.
Barnabas ja Paulus said aru, et kui asi on nii,
siis nad oleksid pidanud kõik inimesed Galaatia kogudustes,
Lüstras, Derbes, Pisiidia-poolses Antiookias ja mujal,
nad oleksid pidanud need paganad ümber lõikama ja muutma juutideks.
Tärkas küsimus, kas mittejuutidest peavad saama juudid,
et nad võiksid saada päästetud.
Paulus ja Barnabas olid juba õppinud, et me saame päästetud armu läbi.
Meie pääste ei tule sellest, kui hästi me seadust peame.
Sellest tekkis suur tüli,
kuna see hõlmas kogu päästmise küsimust.
Kuidas patune inimene saab taevasse?
Kas ta peab järgima Moosese Seadust, muutuma paremaks,
käituma hästi, või kas Jeesus on võti sellesse päästesse?
Jeesuse lepitustöö ristil on ju meie päästmise vundament.
Sellest tekkiski suur tüli.
Paulus oli päris ärritunud.
Otsustati, et see vaidlus on nii suur, et seda ei saa lahendada Antiookias.
Kõik apostlid koos kogu Jeruusalemma kogudusega pidid kogunema,
et lahendada see asi ära. Et ei tekiks lõhenemist.
Et kõik Jumala lapsed võiksid üksteist aktsepteerida.
Nad läksid teele, reisides läbi Foiniikia ja Samaaria.
Mõtleme sellele teekonnale ja sündmustele Antiookias.
Paulus kirjeldab seda olukorda kirjas galaatlastele 2. peatükis.
See juhtus umbes aastal 49.
Paulus kirjutab galaatlastele, Lüstra, Derbe, Ikoonioni,
Pisiidia-poolse Antiookia rahvale.
Ta kirjutab neile inimestele. Ta oli arvatavasti kuulnud,
et Jakoobuse juurest tulnud juudid, kes sunniviisiliselt surusid peale
ümberlõikamist, olid läinud ka nendesse Galaatia linnadesse.
Nad olid läinud korrigeerima Pauluse tööd.
Minu arusaama järgi Paulus kirjutas kirja galaatlastele
just selles olukorras, Apostlite tegude 15. peatüki alguse sündmuste ajal.
See on minu tõlgendus.
Mis ta kirjutas?
Ta kirjutas sedasi Gl 2:11-14: "Aga kui Keefas tuli Antiookiasse,
siis ma astusin tema silma ees talle vastu, kuna teda oli tarvis
hukka mõista. Sest enne kui mõned olid Jaakobuse juurest tulnud,
sõi ta koos paganatega, aga kui need tulid,
siis ta tõmbus eemale ja eraldus, kartes ümberlõigatuid.
Koos temaga hakkasid silmakirjatsema teisedki juudid, nii et nende
silmakirjatsemine tõmbas kaasa ka Barnabase. Kui ma nägin,
et nad ei käinud otseteed evangeeliumi tõe järgi,
siis ma ütlesin Keefasele kõikide ees: "Kui sina, kes sa oled juut,
elad paganate, aga mitte juudi kombel, kuidas sa siis sunnid paganaid
juudi kombeid pidama?"
Sellest räägib terve kiri galaatlastele.
Paulus mõistis, et on tekkinud kaks erinevat teed päästele,
mis ei sobi kokku.
Selle küsimuse tähtsus oli näha Pauluse reaktsioonis,
tundelisuses, mis väljendus kirjas galaatlastele.
Nüüd tuleb see tähtis reis Jeruusalemma.
Vaatame, mis seal juhtus.
Pietari, kas loeksid salmid 4-5?
"Kui nad Jeruusalemma saabusid, võtsid kogudus, apostlid ja vanemad
nad vastu. Ja nemad kuulutasid, mida kõike Jumal oli teinud
nende juures. Aga mõned variseride hulgast,
kes olid saanud usklikuks, tõusid ja ütlesid:
"Neid peab ümber lõikama ja käskima pidada Moosese Seadust."
Kas need variserid moodustasid oma eriüksuse?
Jah, variserid moodustasid juutide kitsarinnalise ärkamisliikumise.
Variser pidi andma tõotuse.
Variser tähendab "eralduja" ehk siis nad eraldusid patust.
Nad uskusid ülestõusmisesse. Saduserid ei uskunud.
Variseri elu oli niivõrd paljunõudev, et neid oli väga vähe.
Kõige rohkem oli neid 6000 variseri.
Paulus oli variser, tal oli see taust ja ta tahtis väga hoida kinni seadusest.
Neid pöördunud varisere oli veel Jeruusalemmas.
Nad esitasid koheselt selle nõude, et pöördunud paganad peab
ümber lõikama ja käskima pidada Moosese Seadust.
Arm ja seadus võrdub pääste.
Jätkame lugemist. Leena, kas loeksid salmid 6-11?
"Apostlid ja vanemad tulid nüüd kokku seda kõike arutama.
Kui siis sündis palju vaidlemist, tõusis Peetrus ja ütles neile:
"Mehed-vennad, te teate, et Jumal juba ammusest ajast
on valinud teie seast minu, et minu suu läbi paganad kuuleksid
evangeeliumi sõna ja saaksid usklikuks. Ja südametundja Jumal on nende
eest tunnistanud, andes neile Püha Vaimu nagu meilegi,
ja ei ole teinud mingit vahet meie ja nende vahel,
olles usu läbi puhastanud nende südamed. Miks te siis nüüd
kiusate Jumalat, soovides panna jüngrite kaela iket,
mida ei ole jaksanud kanda ei meie isad ega meie?
Ent meie usume end päästetud olevat Issanda Jeesuse armu läbi
samal kombel nagu nemadki."
Märkame, et nad vaidlesid sel teemal päris tõsiselt.
Selles olukorras oli tark otsus, et terve kogudus ei räägi korraga.
Apostlid ja vanemad tegid oma koosoleku.
Juhtkond oli kokku kutsutud. Paulus ja Barnabas olid muidugi ka seal.
Aga kõik koguduseliikmed ei olnud piisavalt küpsed seda käsitlema.
Olukord oleks muutunud liiga kaootiliseks.
Vaidlus kestis kaua.
Peetrus istus koosolekul ja kuulas. Ta meenutas, kuidas ta oli läinud
Antiookiasse ja söönud koos paganatega, kõik oli justkui hästi.
Aga Jeruusalemma inimesed ütlesid, et nemad ei söö koos paganatega.
Galaatlaste kirjas Paulus räägib, kuidas Peetrus läks sööma koos
oma vanade Jeruusalemma sõpradega, eraldudes paganatest.
Need muidugi solvusid, kuna pidid eemal istuma.
Siis Barnabas oli segaduses ega teadnud mida teha.
Peetrus sõi ühes toas ja paganad teises toas.
Barnabas oli lepitaja iseloomuga ja ta läks Antiookia inimesi esindama
juutide poole peale. Üritas ehitada nende vahele silda
Paulus läks täiesti endast välja.
Ta ütles Peetrusele otse välja, et see on vale.
Mis nad oleksid pidanud tegema? Kas sööma ühes toas?
Enne kui Jeruusalemma juudid tulid, Peetrus oli söönud koos paganatega.
Paulus ütleski, et Jeruusalemma inimeste silmakirjatsemine
tõmbas Peetruse ja Barnabase kaasa.
Aga kui Peetrus istus seal Jeruusalemmas koosolekul,
ta meenutas sündmusi Antiookias.
Tal tuli meelde mõned aastad tagasi nähtud nägemus.
Seal olid puhtad ja ebapuhtad loomad. Hääl ütles talle:
"Peetrus, tõuse, tapa ja söö."
Peetrus ei saanud aru, mis see tähendas.
Ta tahtis näidata, et on õige ja ütles, et pole kunagi söönud
midagi ebapuhast või rüvedat.
Aga Jumal on isepäine ja kolm korda ütles talle,
et ta peab neid sööma.
Siis tulid Korneeliuse mehed ja nad kõndisid Kaisareasse.
Seal Peetrus läks paganate majja.
See oli juutidele keelatud.
Seal ta kuulutas evangeeliumi, rääkis üksikasjalikult Jeesusest.
Püha Vaim tuli ja täitis need inimesed. Nad rääkisid keeltes, ülistasid.
Siis Peetrus ütles: "Mis takistab meid neid inimesi ristimast,
nad said Püha Vaimu anni nagu meiegi."
Peale seda Peetrus hoolitses nende eest mõnda aega ja
läks tagasi Jeruusalemma.
Apostlitega oli pisut pingeline.
Aga Peetrus ütles, et Püha Vaim on muutnud kõik.
Ta teadis, et evangeelium oli juutide jaoks ja paganad
olid sellest välja jäetud, aga nüüd Jumal oli muutnud
kogu tegevusviisi.
Püha Vaim anti paganatele.
Siis kõik apostlid aktsepteerisid paganaid olema osa kogudusest.
Hakkas ärkamine paganamaailmas.
Kui Peetrus siis istus ja kuulas koosolekul,
tal tuli meelde Korneeliuse perekonna päästetud saamine.
Ta sai aru, et nad unustasid need inimesed ümber lõigata!
Kellelgi ei tulnud meelde, et nad oleksid pidanud muutuma juutideks.
Kui Püha Vaim langes ümberlõikamatute peale,
nad võeti koheselt vastu.
See oli Peetruse kõne lähtekoht.
"Mehed-vennad, te teate, et Jumal juba ammusest ajast
on valinud teie seast minu, et minu suu läbi paganad kuuleksid
evangeeliumi sõna ja saaksid usklikuks." See, mis juhtus Korneeliuse perega.
"Ja südametundja Jumal on nende eest tunnistanud, andes neile
Püha Vaimu nagu meilegi." Püha Vaim langes ka ümberlõikamatute peale.
"Ja ei ole teinud mingit vahet meie ja nende vahel.
olles usu läbi puhastanud nende südamed."
See oli Peetruse radikaalne kõne. Pommid plahvatasid.
Peetrus rääkis asju, mis panid kõik inimesed korraga jahmuma.
Ta ütles: "Miks te siis nüüd kiusate Jumalat?"
Seaduse all elamine ja ümber lõikamine ei olegi järsku
Jumalale meelepärased asjad.
Seadusevaimsus on Jumala kiusamine.
See pole Jumalale meelepärane, et paganad tehakse juutideks,
ümber lõigatakse.
Teine pomm, mis plahvatas, oli see, et isegi juudid ei järgi seadust.
Ta ütles: "soovides panna jüngrite kaela iket,
mida ei ole jaksanud kanda ei meie isad ega meie."
Nad olid samamoodi seaduserikkujad nagu paganadki.
Ei saa öelda, et juutidel oleks parem positsioon.
Nad polnud ise ka seadust järginud.
Kolmas väide oli see: "Ent meie usume end päästetud olevat
Issanda Jeesuse armu läbi samamoodi nagu nemad."
Kõik pöörati pea peale.
Enam polnudki tähtis see, et paganad saaksid päästetud
juutide kombel, vaid juudid pidid saama päästetud paganate kombel.
Ainuüksi armu läbi.
See oli tohutult julge ja raputav sündmus.
Kogu rahvas jäi vaikseks, nad olid šokeeritud.
Siis nad kuulasid Pauluse ja Barnabase lugusid sellest,
mis Jumal oli teinud paganate keskel.
Võime lugeda siit edasi, alates salmist 12.
Ap 15:12-21: "Aga kogu rahvahulk jäi vait ja nad kuulasid,
kuidas Barnabas ja Paulus jutustasid, mis suuri tunnustähti ja imesid
Jumal paganate seas oli teinud nende läbi. Kui nad siis olid
jutu lõpetanud, võttis Jakoobus sõna ning ütles: "Mehed, vennad,
kuulge mind! Siimon on seletanud, kuidas Jumal esiti võttis eesmärgiks
võita oma nimele rahvas paganate seast.
Sellega sobivad ühte prohvetite sõnad, nagu on kirjutatud:
"Pärast seda ma tulen jälle ja ehitan üles Taaveti lagunenud maja
ning parandan ära tema varemed ja püstitan ta uuesti,
et muudki inimesed otsiksid Issandat ja kõik rahvad, kellede üle
on nimetatud minu nimi, ütleb Issand, kes seda teeb, mis on teada igavikust."
Sellepärast arvan mina, et neile, kes paganate seast pöörduvad
Jumala poole, ei peaks tehtama raskusi, vaid neile kirjutatagu,
et nad hoiduksid väärjumalate rüveduse, porduelu, lämbunu
ja vere eest. Sest Moosesel on vanast ajast kõigis linnades
küllalt neid, kes teda kuulutavad, ning teda loetakse igal
hingamispäeval kogudusekodades."
Jaakobus oli Jeruusalemma juudi kristlaste juht.
Ta pole see apostel Jakoobus, vaid Jeesuse vend.
Ta hakkas kõnelema, sest ta oli kõige autoriteetsem isik seal.
Ta alustas sellest, mis Peetrus oli rääkinud ja pärast toetus
Vana Testamendi kirjakohtadele Aamose ja Jesaja raamatutest.
Seal räägiti teistest rahvastest.
Siis ta jõuab järeldusele, et ei pea tegema raskeks
nende elusid, kes paganarahvastest pöörduvad Jumala poole.
Pole vaja ümber lõigata ega kohustada järgima Seadust.
Aga selleks, et juudid ei solvuks ja oleksid veel avatud evangeeliumile,
tuleb armastusest käituda hästi, et mitte teisi meelega solvata.
Jakoobus ütles, et paganatele tuleb rääkida, et nad käituksid hästi,
et juudid oleksid veel avatud evangeeliumile.
Tol ajal juutidel oli märkimisväärne positsioon Jumala koguduses.
Aga paganarahvaid ei pandud Seaduse alla.
Siis võeti vastu otsus.
Pietari, kas loeksid salmid 22-29?
"Siis apostlid ja vanemad ühes kõige kogudusega arvasid heaks valida
endi seast mehed ning läkitada Antiookiasse ühes Pauluse
ja Barnabasega, nimelt Juuda, lisanimega Barsabas, ja Siilase,
kes olid juhatajad vendade seas. Nendega nad saatsid järgmise kirja:
"Meie, apostlid ja vanemad ja vennad, saadame tervisi vendadele
paganate seast, kes elavad Antiookia- ja Süüria- ja Kiliikiamaal.
Olles kuulnud, et mõned meie seast on välja läinud ja on teid teinud
kõnega rahutumaks ja on saatnud teie hinged kitsikusse,
ilma et meie neid oleksime käskinud, arvasime üksmeelselt heaks valida mehed
ja läkitada need teie juurde ühes meie armsate vendade Barnabase
ja Paulusega, meestega, kes oma elu on pannud kaalule meie Issanda
Kristuse nime pärast. Nii me oleme siis läkitanud Juuda ja Siilase,
et nad teile suusõnal teataksid sedasama. Sest Püha Vaim ja
meie oleme arvanud heaks, et teie peale ei tohi panna enam ühtki koormat
kui aga need tarvilised määrused: hoiduda ebajumalate ohvriliha ja
vere ja lämbunu ja porduelu eest. Kui te nendest hoidute,
teete hästi. Jääge Jumalaga!"
Selle otsusega nad lõpetasid koosoleku.
Otsus saadeti kirjalikul kujul Antiookiasse mitte ainult
Pauluse ja Barnabasega, vaid kaasa läksid juudi kristlaste esindajad
Siilas ja Barsabas ehk Juudas.
Nemad läksid kaasa ja kinnitasid suuliselt seda kirjalikku otsust.
Selles otsuses räägitakse väga ilusasti Paulusest ja Barnabasest.
"...kes oma elu on pannud kaalule meie Issanda Kristuse nime pärast."
Nad viisid selle väga tähtsa otsuse edasi.
Antiookias see võeti vastu.
Leena, kas loeksid 30. salmist edasi?
Ap 15:30-35: "Nii nad saadeti teele ja nad saabusid Antiookiasse.
Seal nad kogusid rahvahulga kokku ja andsid kirja neile kätte.
Kui nad seda olid lugenud, said nad rõõmsaks selle trööstist.
Aga Juudas ja Siilas, kes ka ise olid prohvetid, manitsesid vendi
mitme sõnaga ja kinnitasid neid. Ja kui nad seal mõne aja
olid viibinud, saadeti nad rahuga vendade juurest nende juurde,
kes nad olid läkitanud. Ja Siilas arvas heaks jääda nende juurde.
Aga Paulus ja Barnabas viibisid Antiookias ning õpetasid
ja kuulutasid ühes paljude teistega Issanda armuõpetuse sõna."
Antiookias rõõmustati väga selle vabastava otsuse üle.
"Teil on kõik hästi, te ei pea elama Seaduse all. Võite olla need,
kes te olete, Jeesuse arm on piisav."
Juudas ja Siilas olid prohvetid ning julgustasid kogudust.
Siilas jäi sinna kui Juudas läks tagasi.
See kohutav kriis, mis oleks võinud hävitada terve Jumala koguduse,
lahendati Jeruusalemma koosolekul.
Selle tagajärjel evangeelium võis takistamatult levida
paganarahvaste keskel.
See oli rõõmusõnum, mis kiirendas igasuguse misjonitöö levimist.
Meil on tähtis aru saada, et me ei pea asuma Seaduse alla,
muutuma juutideks, et saada päästetud.
Meil kõigil on õigus otse Jeesuse läbi tulla osadusse Jumalaga.
Tema on tee, tõde ja elu. Tema läbi inimesed saavad Jumala juurde.
Pole teist nime, mille läbi me saaksime päästetud.
See nimi pole Mooses vaid Jeesus.
APOSTLITE TEOD
Kallis sõber, kui tahad võtta osa selle saate tootmiskuludest,
võid teha seda helistades ekraanil olevale numbrile (Soomes).
Aitäh!
Tõlge: Sanna Pitko