Tule koos meiega uurima võimsat kasvuprotsessi:
Peetrus kasvas välja kitsarinnalisest juudi kultuurist
ja sai paganatega võrdväärseks inimeseks.
Püha Vaim valatakse välja. Peetrus ja Johannes suurkohtu ees.
Stefanos visatakse kividega surnuks. Nõidus kaotab lahingu.
APOSTLITE TEOD
Tore, et olete jälle siin. Meil on olnud põnev jälgida
apostlite seikluseid ja seda, kuidas sõnum Jeesusest levib
ning jõuab uute inimrühmadeni.
Alguses apostlid olid kõik aramea keelt rääkivad juudid.
Siis said kreekakeelsed juudid päästetud ja valiti välja 7 meest,
Stefanos oli üks nendest, evangeelium levis Samaariamaale.
Siis kui Paulus oli veel Saulus, ta levitas evangeeliumi Damaskuses
ja seal olid jüngrid juba siis, kui ta ise sai päästetud.
Kogu aeg on toimumas laienemine.
Millistele inimestele räägitakse evangeeliumi?
Mitte ainult juutidele ja samaarlastele,
vaid vaikselt liigutakse juba paganate juurde.
Aga selleni jõudmine nõuab protsessi.
Jälgime praegu protsessi Peetruse elus.
Jumal andis talle 9 kohtumist, mida Luukas meile kirjeldab.
Kogu aeg liiguti edasi selle poole, et paganad saaksid päästetud.
Meie, soomlased, oleme need paganad. Me ei ole juudid.
Hakkame lugema 9. peatüki 32. salmist. Kas loeksid meile, Aino?
"Aga sündis, et Peetrus kõiki paiku läbi käies tuli ka Lüddas elavate
pühade juurde. Seal leidis ta ühe inimese, Aineas nimi,
kes oli olnud halvatuna voodis maas juba kaheksa aastat.
Ja Peetrus ütles talle: "Aineas! Jeesus Kristus teeb su
terveks. Tõuse ja sea oma ase korda!" Ja Aineas tõusis kohe.
Ja kõik Lüdda ja Saaroni elanikud nägid teda ja pöördusid Issanda poole."
See oli põnev lugu.
Nad läksid uude piirkonda, Jeruusalemmast lääne või loode poole.
Lüdda asus umbes 30 km Jeruusalemmast Vahemere poole.
Saaroni tasandik, millest siin räägitakse, oli suur ala,
mis ulatus 50km põhja-lõuna suunas ning 15-25 km ida-lääne suunas.
See oli viljakas ala.
Lüdda ja Saaroni aladel elas inimesi, kes ei olnud juudid.
Seal oli roomlaseid, kreeklaseid, araablaseid, egiptlasi.
Seal oli ka inimesi, kes ei rääkinud aramea keelt.
Peetrus oli olnud Jeruusalemmas, teda tunti seal,
see oli tema kultuur, mille keskel ta elas.
Nüüd kui ta läks sellesse piirkonda, ta astus välja oma mugavusetsoonist
ja läks vastu väljakutsetele. See polnud kindlasti lihtne.
Jeruusalemmas Peetrus oli koguduse juht ja suur tegelane.
Ta oli juhtinud 3000 inimest usule, juhtis kogudust, teda oli süüdistatud
suurkohtus ja kõik teadsid teda.
Nüüd ta läks piirkonda, kus ta oli eikeegi.
Keegi ei tundnud teda. Tal polnud autoriteeti ega usutavust seal.
Jumal kindlustas Peetruse positsiooni lastes sellisel imel juhtuda
sellel poolenisti paganate maal.
Seal oli Aineas-nimeline mees ja meie arst, Luukas, annab kohe diagnoosi:
ta oli halvatud ja lamanud voodis juba 8 aastat.
Ta sai koheselt terveks.
See tunnustäht osutas, et Peetruse sõnadel oli nii
vaimulik kui ka füüsiline usutavus.
Tema sõnumit kuulati. Öeldakse, et kõik Lüdda ja Saaroni elanikud
nägid teda ja pöördusid Issanda poole.
Sõnum läks edasi tänu sellele imele.
Aineas oli ilmselgelt tuntud inimene. Luukas ütles, et kõik teadsid,
aga see ei tähenda, et statistiliselt igaühel oli see teadmine.
Vaid see oli üldine teave, kõik võisid teada, et Aineas sai terveks.
On hea märgata, et Peetrus tegi ususammu.
Ta ei jäänud mõtlema, mida teha või kas ta kaotab oma maine,
kui ta käseb mehel terveks saada ja midagi ei juhtu.
Peetrus astus välja sama julgelt nagu ta astus kord vee peale kõndima
sellest turvalisest paadist. Nüüd ta astus ka vee peale
ja usaldas, et Jumal tervendab, Jeesus Kristus tervendab.
Peetrus ei öelnud: "Mina teen sind terveks."
Peetrus ei tahtnud algatada tervendamisevangelisti teenistust.
Tal oli palju tähtsam sõnum, päästesõnum.
Kui Peetrus tegi selle ime, ta eesmärk ei olnud tõsta
piirkonna tervisestaatust. Kuigi see on ka tähtis ja väärtuslik.
Aga kõik oli suunatud sellele, et teha Jeesus tuntuks.
Sellepärast ta ütles: "Jeesus Kristus teeb sind terveks."
See oli imejuhtum.
Kuigi Aineas sai terveks, selles maailmas, kus me elame,
kõik on puudulik. Keegi pole kunagi saanud igavesti tervendatud.
Kõik, kes on saanud terveks, lõpuks haigestuvad ja surevad.
See kuulub sellesse aega. Täiuslikkus ootab alles ees.
Ime, mille Peetrus tegi, oli nagu teeviit, mis suunas Jeesuse poole.
Imedest räägitakse ka kui tunnustähtedest.
Tunnustähed viitavad Jeesusele, mitte ainult sellele,
kes saab terveks, vaid kes teeb terveks.
Ime kinnitas sõnumit, mis Peetrusel oli.
Jõuame teise kohtumise juurde. Leena, palun loe salmid 36-42.
"Aga Joppes oli naisjünger nimega Tabiita, see on tõlkes Gasell.
Tema elu oli täis häid tegusid ja ta jagas palju almuseid.
Aga neil päevil juhtus, et ta jäi haigeks ja suri.
Ta pesti ja pandi ülemisse tuppa. Et aga Lüdda on Joppe lähedal,
siis jüngrid, kuuldes, et Peetrus on seal, läkitasid kaks meest
tema juurde palvega: "Ära viivita meie juurde tulekuga!" Peetrus tõusiski
ja läks nendega. Kui ta pärale jõudis, viidi ta ülemisse tuppa ja kõik
lesknaised tulid tema juurde, nutsid ja näitasid särke ja kuubesid,
mida Gasell nendega olles oli teinud. Aga Peetrus ajas kõik välja,
heitis põlvili ja palvetas ning pöördus ja ütles surnukehale:
"Tabiita, tõuse püsti!" Tema avas oma silmad ja tõusis
Peetrust nähes istuma. Aga Peetrus andis talle käe ja
tõstis ta püsti, hüüdis sisse pühad ja lesknaised ning seadis Tabiita
elavalt nende ette. Aga see sai teatavaks kogu Joppes,
ja paljud hakkasid uskuma Issandasse."
Aitäh.
Joppe on tänapäeva Yafo linn. Meie tunneme seda linna
tänu apelsinidele, sest need on pärit sellest piirkonnast.
Linn asub 15 km eemal Lüddast, Vahmere ääres ja kohe
Tel-Avivi kõrval.
Olen kunagi käinud seal ja imetlenud seda lugu.
Seal oli naine nimega Tabiita. Ta oli hea naine ja teenis teisi.
Ta oli nagu Barnabbas, kes müüs oma maa ja
andis kogu raha apostlitele. Barabbas alati nõustas ja hoolitses
abivajajate eest.
Tabiita oli Barnabbase naisversioon.
Tal oli samasugune hea teenistus.
Siis ta jäi haigeks ja suri. Ta pesti ära ja viidi katusetuppa.
Siis vajati Peetrust. Nad olid kuulnud Ainease tervenemisest
ja mõtlesid, kas Peetrusel on vähemalt mõni lohutav sõna öelda või
mida Jumal kõige sellega õige mõtleb.
Peetrus läks sinna. Ta võitles iseendaga.
Ta mõtles, mis ta ülesanne on, kas lohutada neid leinajaid
või kas on võimalik, et Jumal teeb midagi suurt.
Ta sai aru, et Jeesus ei ole surnute matja vaid ärataja.
Tal oli suur sisemine võitlus. Ta pidi minema kaugele oma
mugavustsoonist ja võtma riski.
Kuigi Aineas oli olnud haige, ta oli teadvusel.
Temaga oli võimalik rääkida. Aga kui keegi on surnud,
ta ei võta vastu su sõnu, teda ei saa manipuleerida.
Kas Jumal suudab sellises olukorras tegutseda?
Selle võitluse keskel Peetrus meenutas, kuidas ta oli olnud koos Jeesusega
Jairuse kodus, kui ta 12-aastane tütar oli ära surnud.
Peetrus tegutses selle mudeli järgi, kuidas ta nägi Jeesust tegutsemas.
Ta ajas kõik inimesed välja, jättes ainult mõned inimesed endaga.
Siis ta palvetas ja ütles: "Tabiita, tõuse."
Isegi häälduse poolest sarnanes ta Jeesuse antud eeskujule.
Jeesus ütles: "Talita, qum." Peetrus ütles: "Tabita, qum."
Nad rääkisid aramea keeles. Siis ta ulatas käe ja aitas ta püsti.
Kõik said näha, et ta oli elus.
Peetrus võttis kasutusele Jeesuse tegutsemismudeli.
Jumal tegi siin võimsa imeteo.
Piiblis ei ole väga palju surnuist ülesäratamisi, ega ju?
Ei ole, Uues testamendis neid on ainult viis.
Jeesus äratas surnuist Jairuse tütre, Naini lese poja ja oma sõbra Laatsaruse.
Peetrus äratas surnuist Tabiita ja Apostlite tegudes hiljem
tuleb juhtum sellest, kuidas Paulus äratas surnuist Eutühhose,
kes kukkus akna pealt alla.
Jumal kasutab selliseid imesid erandjuhtudel.
See pole Jumala ainus tegutsemisviis ega ka peaasi.
Põnev on see, et nende 9 kohtumise kirjeldamisel Luukas kasutab ainult
7 salmi selleks, et rääkida naise surnuist äratamisest.
66 salmi kulub selle kirjeldamiseks, kuidas esimene eurooplane
saab päästetud.
Siin loos on põnev veel see, et Peetrus puudutas Tabiitat.
Juudi seaduse järgi ta roojastas end sellega.
Siin Peetrus rikkus rängalt Moosese seadust.
Selle sõnum on, et Peetrus oli õppimas midagi uut.
Mis vahe on seaduse pühadusel ja Jeesuse pühadusel?
Kui seaduse järgi ära teenitud pühadus kohtub ebapuhtusega,
pühadus on saastatud.
Aga kui Jeesuse pühadus kohtub ebapuhtusega, see saab puhtaks.
Peetrus õppis parajasti seda, et Jeesuse pühadus, õigsus
ja vägi on nii suured, et ta ei pea kartma seda, et ta surnut puudutades
muutub ebapuhtaks. Surnu ärkas ellu.
Lugu läheb edasi. Timo, kas loeksid ette 43. salmi?
Ap 9:43: "Ja Peetrus jäi mitmeks päevaks Joppesse ühe nahkuri Siimona juurde."
See on üks väike salm.
Mis see nahkur tegi? Või milline positsioon tal oli inimeste silmis?
Nahkur ei olnud kasukaõmbleja, vaid ta nülgis surnud loomi ja
töötles nende nahku nii, et need muutusid pehmeks.
Ta leotas neid vees, et need ei muutuks kõvadeks ega
hakkaks pragunema. Nahkurid elasid mere ääres.
Nahkur oli seaduse järgi püsivalt ebapuhas,
kuna ta pidi tegelema surnud loomadega.
Temaga ei tohtinud kokku puutuda, sest ta oli ebapuhas.
Sellepärast nahkurid elasid üldjuhul linnadest väljas
ja vee äärest, sest nad pidid pidevalt nahku leotama.
Meie loos Peetrus oli puudutanud Tabiitat ja saanud aru,
et Jeesuse pühadus täidab inimese. Sellepärast ta võis minna elama
nahkur Siimona juurde.
Miks ta läks sinna?
Üks põhjus oli see, et ta oli vabanenud ebapuhtuse hirmust.
Teine põhjus oli see, et Peetrus oli kalamees.
Ta oli kasvanud üles Galilea järve ääres ja ei tundnud end hästi
linna melu sees, kitsastel tänavatel. Ta igatses merevaadet.
Ta oli õppinud ütlema "Jah" iseendale ja väärtustama seda,
et Jumal oli loonud ta selliseks.
Jumal on loonud mind nii, et mulle meeldib meri ja loodus,
miks ma peaksin laskma religioossetel seadustel või kitsarinnalistel juutidel
takistada mind elamast sellisena, milliseks Jumal on mind loonud.
Näeme siin Peetruse vabanemist.
Jätkame veel edasi. 10. peatüki algusest 8. salmini.
"Kaisarea linnas oli üks mees, Korneelius nimi, nõndanimetatud
Itaalia kohordi pealik, vaga ja jumalakartlik koos terve oma perega;
ta jagas rahvale palju almuseid ja palus alati Jumalat.
See nägi nägemuses selgesti, umbes kell kolm pärast lõunat,
Jumala ingli enese juurde sisse astuvat ja ütlevat: "Korneelius!"
Tema vaatas aga ainiti ingli otsa ja ütles kartma lüües:
"Mis on, isand?" See ütles talle: "Sinu palved ja su almused
on tõusnud Jumala ette sind meelde tuletama. Ja nüüd saada mehi Joppesse
ning lase kutsuda Siimon, kelle hüüdnimi on Peetrus.
Tema on külaliseks nahkur Siimona juures, kellel on koda mere ääres."
Kui temaga rääkinud ingel oli lahkunud, kutsus Korneelius kaks majateenrit
ja ühe jumalakartliku sõduri nende hulgast, kes alati ta juures
viibisid, jutustas neile kõigest ning läkitas nad Joppesse."
Mida see tähendab, et Korneelius oli jumalakartlik?
Ja tema sõdur oli ka jumalakartlik.
Jumalakartlik sõdur tähendab, et ta oli hea inimene,
kes otsis Jumalat. Ta oli itaallane, sest kogu sõjaväeosa oli Itaaliast.
Korneelius oli ka itaallane ehk siis esimene eurooplane,
kes kohtus evangeeliumiga ja kellele Jumal Piiblis rääkis.
Jumalakartlik tähendab, et ta oli läbimas protsessi,
muutumas paganast juudiks.
Paljud inimesed tol ajal olid väsinud Rooma usunditest,
nende paljudest jumalatest ja hoorustest.
Nad igatsesid puhast elu, mis Jumala seadusse uskuvatel juutidel oli.
Juutidel oli üks Jumal.
Selliseid inimesi ei olnud palju, aga mõned tahtsid saada juutideks.
Jumalakartlik tähendas, et ta polnud veel ümberlõigatud ja teda polnud
veel võetud juutide ühiskonna liikmeks, aga ta oli teel sinna.
Temast peeti lugu, ta andis almuseid juutidele, palvetas Iisraeli Jumala poole.
Seda tähendas Jumalakartlik.
Korneeliusele ilmus ingel ja ta saatis kaks teenrit koos sõduriga.
Need kolm olid paganad ehk siis mitte juudid.
See Korneeliuse ja ingli kohtumine oli neljas kohtumine.
Aineas, Tabiita, Siimoni maja ja nüüd ingel, kes kohtus Korneeliusega.
Loeme 9. salmist edasi.
"Aga järgmisel päeval, kui nad teed käies lähenesid linnale, läks Peetrus
keskpäeva ajal katusele palvetama. Ja talle tuli nälg ning ta tahtis
midagi süüa. Aga kui talle süüa tehti, siis sündis, et ta oli nagu endast ära
ja nägi taeva avatud olevat ja sealt laskuvat anuma otsekui suure lina,
mida nelja nurka pidi maa peale lasti. Selle sees oli igasuguseid ilmamaa
neljajalgseid ja roomajaid ja taeva linde. Ja talle kostis hääl: "Tõuse, Peetrus,
tapa ja söö!" Aga Peetrus ütles: "Ei ilmaski, Issand, sest ma ei ole
veel kunagi söönud seda, mis on keelatud ja rüve."
Ja hääl hüüdis talle teist korda: "Mida Jumal on puhtaks tunnistanud,
seda sina ära pea keelatuks!" See sündis kolm korda,
ja kohe võeti anum üles taevasse."
See on nüüd viies kohtumine Peetruse ja Issanda vahel.
Ta nägi nägemuses avatud taevast ja kõiki loomi, roomajaid, linde.
Kui Peetrusele öeldi, et ta tapaks ja sööks mõne looma,
Peetruse sees tõusis vana jumalakartlikkus.
Ta tahtis säilitada oma maine, kui Issand rääkis temaga.
"Ma pole veel kunagi söönud midagi keelatud või rüvetatud."
Kuigi ta oli enne seda käinud paganate piirkondades,
puutunud surnud inimest ja isegi sel hetkel elas nahkuri majas.
Nüüd ta pidi Issandale õigustama, et pole kunagi teinud
midagi ebapuhast.
Miks loomad olid ebapühad?
3. Moosese raamat 11. peatükk räägib, millised loomad olid
ebapuhtad ja millised mitte.
Ilmselt nägemuses oli nii puhtaid kui ka ebapuhtaid loomi.
Aga kui Peetrusele öeldi: "Tapa ja söö,"
tal polnud võimalusi neid loomi tappa seaduses ettenähtud viisil.
Juudid tapsid loomi nii, et lõikasid läbi kaelaarteri
ja lasid kogu verel välja voolata.
Isegi neid puhtaid loomi ei olnud lubatud süüa,
kui neid polnud tapetud õigel viisil.
Peetrus püüdis selles olukorras olla jumalakartlik.
Aga Jumal kordas oma käsku kolm korda, et Peetrust veenda.
Sõnum on see, et seda, mille Jumal on puhtaks teinud,
ei tohi nimetada ebapühaks.
Surnu Tabiita puudutamisel Jeesuse pühadus puhastas selle,
mis seaduse alusel oli ebapuhas.
Leena, kas loeksid 17. salmist edasi?
"Aga kui Peetrus oli eneses kahevahel, mida tema nähtud nägemus küll peaks
tähendama, vaata, siis Korneeliuse läkitatud mehed, kes olid Siimona
koja üles otsinud, seisid värava taga ning pärisid, hüüdes: "Kas Siimon,
hüüdnimega Peetrus, on siin külas?" Peetrus alles mõtiskles nägemuse
üle, kui Vaim ütles talle: "Vaata, kolm meest otsib sind.
Tõuse nüüd kohe, astu alla ja mine nendega koos ilma kõhklemata, sest
mina ise olen nad läkitanud." Peetrus astus siis alla meeste juurde ja
ütles: "Ennäe, mina olen see, keda te otsite. Mis asja pärast te olete
tulnud?" Nemad vastasid: "Rooma pealik Korneelius, õiglane ja
jumalakartlik mees, kellel on hea maine kogu juuda rahva hulgas, on
saanud pühalt inglilt märku sind oma majja kutsuda ja kuulata sinu sõnu."
Siis ta kutsus nad sisse endale külla. Järgmisel päeval Peetrus
tõusis ja läks teele koos nendega ja mõned Joppe vennad
läksid temaga kaasa."
Peetrus oli katusel, kui need mehed tulid värava juurde.
Nad ei astunud majja sisse, sest nahkur Siimon oli juut.
Kuigi ta oli ebapuhas, paganad ei tohtinud juutide majja astuda.
Nad jäid värava juurde ja küsisid sealt, kas Siimon elab selles majas.
Seda oli katusele kuulda ja Peetrus läks nende meeste juurde.
Märkimisväärne on see, et Peetrus kutsus mehed sisse.
Juut võttis paganad vastu sellesse majja.
Peale seda Peetrus läks teele koos nende meestega ja
võttis oma tunnistajad kaasa.
Ka see oli nende jaoks seadusevastane.
Peetrus julges minna teele koos nende meestega ja ta koges,
et nende meeste ebapuhtus ei jäänud tema külge.
Jeesuse pühadus võitis ebapuhtuse.
Usun, et meie jaoks sõnum on, et võime elada vabanemisprotsessis
koos Jeesusega.
Jeesus saab vallutama ja valitsema erinevaid elualasid uuel viisil.
Saame julguse oma eludesse Jeesuse käest.
Usun, et see on meie tänase kirjakoha sõnum.
APOSTLITE TEOD
Kallis sõber, kui tahad võtta osa saate tootmiskuludest,
võid seda teha helistades ekraanil olevale numbrile (Soomes).
Aitäh!
Tõlge: Sanna Pitko