Täna räägime 10 ainulaadsest päevast, mis on ainuke aeg
2000 aasta jooksul, mil nii Jeesus kui ka Püha Vaim ei olnud
maa peal oleva Jumala koguduse juures.
Sel ajal valmistusid Jeesuse jüngrid Püha Vaimu tulemiseks.
Püha Vaim valatakse välja Peetrus ja Johannes Suurkohtu ees
Stefanos hukatakse Sünnib Antiookia kogudus
Jeruusalemma koosolek Nõidus kahaneb
APOSTLITE TEOD
Täna uurime põnevat seika Apostlite tegude raamatust.
Uurime 10 päeva, mis on viimase 2000 aasta jooksul ainus aeg,
mil ei Jeesust ega Püha Vaimu polnud Jumala koguduses.
Jeesus oli läinud taevasse ning Püha Vaimu polnud veel välja valatud.
See olukord oli ainulaadne, seda polnud kunagi varem juhtunud.
Küsimus on selles, miks selline asi pidi toimuma
ning kuidas said jüngrid ilma Jeesuse ja Püha Vaimuta hakkama?
Vastus: nad palvetasid.
Jüngrid kogesid suurt vajadust palvetada.
Loeme Apostlite tegude raamatust 1:12.
Siin oli Jeesus läinud just taevasse,
apostlid vaatasid hämmeldunult taevasse.
Ning siis ilmusid neile inglid ja küsisid apostlitelt,
et miks te vaatate taevasse. Jeeus tuleb samal viisil kord tagasi.
Loeme Ap 1:12:"Siis nad pöördusid tagasi Jeruusalemma mäelt,
mida kutsutakse Õlimäeks
ja mis on Jeruusalemma lähedal ühe hingamispäeva teekonna kaugusel."
See oli umbes kilomeetri kaugusel.
"Ja kui nad linna tulid, läksid nad ülemisse tuppa,
kus neil oli tavaks viibida: Peetrus ja Johannes ja Jaakobus ja Andreas
ja Filippus ja Toomas, Bartolomeus ja Matteus,
Jaakobus, Alfeuse poeg, ja seloot Siimon ja Juudas, Jaakobuse poeg.
Nemad kõik olid püsivalt ühel meelel palvetamas koos
Jeesuse ema Maarja ning naistega ja Jeesuse vendadega."
Siin oli see olukord, milles apostlid olid peale
Jeesuse taevassemineku järel.
Oli kriitiliselt tähtis, et nad: 1) Hoidsid osadust ja teineteist ning
2) Palvetasid lakkamatult.
Neil oli tohutu vajadus olla Jeesusega palve kaudu ühenduses.
Jeesus oli läinud füüsiliselt nende juurest ära.
Luukas loeb üles kõik jüngrid, need 11, kes olid järele jäänud.
Luuka evangeeliumi 6. peatükis loetleb ta needsamad nimed
veidi teises järjekorras, alustades Peetrusest ja Andreasest.
Apostlite tegudes vihjab Luukas, et kõigepealt on nimekirjas
olulised vaimulikud juhid ehk Peetrus, Johannes ja Jaakobus.
Seejärel tulid Andreas, Filippus jne.
Need 11 meest olid tunnustatud juhid.
Nad olid koos nende hulka kuuluvate naistega. Kes need naised olid?
Seal olid vähemalt Maarja Magdaleena,
kes oli pärit Betsaidast - linnast, mis oli 3 km kaugusel Kapernaumast.
Jeesus oli Maarja Magdaleenaga tuttav juba oma noorusaastatest,
kui Ta kolis Naatsaretist Kapernauma linna.
Siis oli seal veel Susanna ning Johanna, kes oli Heroodese
kõrge ametimehe abikaasa.
Ning siis loomulikult Maarja, Jeesuse ema, keda Luukas mainib.
Ning siis Jeesuse vennad. See on nüüd huvitav koht.
Johannese evangeeliumi 7. ptk, kui Jeesus tuli Jeruusalemma pühadeks,
ei uskunud tema vennad Temasse, ütleb Johannes.
Nüüd oli Tema vendades toimunud selge muutus.
Kui loeme Pauluse kirju, kui ta räägib Jeesuse ülestõusmise
ja ilmumise järgse aja kohta, siis ta ütleb 1 Ko 15, et Jeesus ilmus
jüngritele, ilmudes ka oma vennale/poolvennale Jaakobusele.
Nii said Tema vennad kogemuse ülestõusnud Jeesusest.
Sellest Jeesuse vennast Jaakobusest sai Jeruusalemma koguduse juht,
kes on selgelt näha ka Jaakobuse kirjas ja Apostlite tegudes.
Kuid Jaakobuse-nimelisi tegelasi oli UT-s palju:
kõigepealt Jaakobus Alfeuse poeg, siis apostel Johannese vend
ehk Sebedeuse poeg Jaakobus ning siis kolmas Jaakobus,
kes oli Jeesuse vend.
Neid ei tasu omavahel segamini ajada.
Kui Jeesuse vennad ning jüngrid ja naised olid koos,
siis nad palvetasid koos.
Jeesuse vendade kohta võiks veel öelda, et siin on vahe kristlike
traditsioonide vahel.
Nimelt usuvad katoliiklased, et Maarja oli neitsi kuni surmani,
igavesti neitsi.
Ehk et tal polnud Joosepiga ühtegi last, vaid ainult Jeesus.
Katoliiklased on hädas nende lausetega Piiblis,
mis ütlevad, et need neli Jeesuse venda.
Meil pole muid fakte kui Piibli loetelu, mis ütleb selgelt,
et Jeesusel oli vennad.
Kui Jeesus oli ristil suremas, siis enne seda ta vastutas oma
eaka ema eest.
Nüüd surmatunnil ta hoolitses selle eest, et tema ema Maarja
saaks eluga hakkama peale Tema surma.
Seetõttu ta ütles Maarjale ja Johannesele:
"Vaata, su poeg ning vaata, su ema!"
Selle kirjakoha alusel usuvad katoliiklased,
et vastutus vanurite eest kuulub oma poegadele.
Katoliiklased arvavad, et teised, keda Piibel kutsub Jeesuse
vendadeks, olid Joosepi varasemast abielust või Jeesuse nõbud.
Siin on veidikene tõlgendamise erinevusi.
Kuid selles osas pole kahtlust, mida nad koos tegid.
Nad olid solidaarsed ning palvetasid üksmeelselt,
olles tegelikult kõigest toimunust hämmingus.
Loomulikult tõuseb siit kohe küsimus, et miks nad palvetasid?
Kas Püha Vaim poleks muidu nende peale tulnud,
kui Jeesus seda kord lubas?
Miks nad vajasid sellist palvevõitlust?
Usun, et Jumalal polnud nende palveid vaja.
Palve valmistas hoopis nende südameid Püha Vaimu tuleku
jaoks, et nad oleksid valmis teda vastu võtma, kui Ta tuli.
On oluline mõista, et palve mõjutab Jumalat, kelle poole palvetatakse,
kui ka palvetajat ennast, kes palub.
On oluline mõista, et ühisel palvel on suur jõud.
Jeesuski ütles, et kui kaks või kolm on koos palves minu nimel,
siis nad saavad selle Taevaisalt.
Sest kus kaks või kolm on koos Minu nimel, seal olen Mina nende keskel!
Jüngrid teadsid seda, kuna Jeesus oli neile seda õpetanud,
nõnda, et nad peaaegu automaatselt kogunesid koos palvetama.
Nad lootsid selle peale, et Jeesus oli öelnud, et mida iganes te
koos palvetate, seda te saate.
Kreekakeelses algtekstis on selline sõna nagu "symphonesozin",
mis tähistab koos ühel meelel tegutsemist.
See meenutab sõna "sümfoonia".
Sümfoonias kõlavad väga erinevad pillid, mis moodustavad terviku.
Jüngrite ühises palves tekkis see sümfoonia.
Nad olid erinevate iseloomude ning temperamentidega,
kuid nad moodustasid selle sümfoonilise terviku.
Siin on suur väljakutse meile kõigile palvetada nii,
et kõigi palvetajate südamed ühinevad,
siis selline palve mõjub meile äärmiselt julgustavalt.
See on meile heaks eeskujuks, see, kuidas jüngrid palvetasid.
Usun, et see on tähtis eeskuju.
Ühise palve jõud kordub mitu korda jüngrite eludes.
Nad palvetasid nii, et maa värises, ahelad purunesid Filipi vanglas
ning nad kuulutasid julgelt Jumala sõna.
Usun, et meie usuelu oleks hoopis teise kvaliteediga,
kui mõistaksime ühise palve tohutut mõju.
Kui oled koos palvetanud, siis on palju raskem omavahel kakelda.
See, muide, vastab tõele.
Hea kommentaar!
Ning siis, kui oled kakelnud, on ka raskem palvetada.
Usun, et see, kui me palvetame ka siis, kui tüli on veel meeles,
siis see rahustab meie agressiivsuse üsna hästi maha.
Kord, kui jüngrid taas palvetasid, oli koos 120 inimest.
Peetrus tõusis ja kõneles.
Küsimus: kuskohas nad olid?
Apostlite teod 13 ütleb, et nad läksid taas maja ülemisse tuppa,
kus neil oli kombeks koguneda.
See oli ilmselt kellegi elutuba.
Kuid raske on ette kujutada, et 120 inimest oleks olnud seal elutoas.
Mitmed inimesed ja jutlustajad on rääkinud,
kuidas Püha Vaim langes inimeste peal, kui nad olid ülemises saalis.
See on püha paik.
Mina küsin:kas see ikka oli seal ülemises saalis,
või hoopis Jumala templi mõnes suures saalis,
mis oli oluliselt suurem ruum, kui kellegi elutuba?
Kui need 120 olid seal koos, siis kõneles Peetrus,
kes oli algataja Apostlite tegude 1:16-19:
"Mehed-vennad! Täide pidi minema kirjasõna, mis Püha Vaim
on Taaveti suu läbi ette kuulutanud Juuda kohta,
kellest sai Jeesuse kinnivõtjate teejuht.
Ta oli ju meie sekka arvatud ja sama teenimine oli temagi osa.
Just tema hankis ülekohtu palgast enesele põllu,
aga ta ise kukkus ülepeakaela alla, lõhkes keskelt ja
kogu ta sisikond valgus välja.
See on saanud teatavaks kõigile Jeruusalemma elanikele,
nii et seda põldu nende murdes kutsutakse Hakeldamaks,
see tähendab Verepõlluks."
Siin räägitakse Juudas Iskarioti surmast.
Kas ta mitte ei poonud end üles?
Evangeeliumides räägitakse, jah, et ta poos end üles,
kuid mõndade arvates on Ap tegude raamatus tema kohta teine lugu.
Paljud Piibli tõlgendajad seletavad asja niimoodi,
et Juudas poos end puu külge, mis oli kaljuserval.
Ning miski andis järele, kas siis köis katkes või ta kukkus alla.
Igal juhul ta kukkus ja suri nii, nagu Peetrus jüngritele rääkis.
Üks on selge: need asjad ei pea olema omavahel vastuolus.
Peetrus jätkab:"Laulude raamatusse on ju kirjutatud:
"Tema elupaik saagu tühermaaks ja ärgu elagu selles keegi" ja
"Tema ülevaatajaamet saagu teisele!"
Need on Psalmide 69 ja 110 tsitaadid.
Seejärel teeb Peetrus järelduse, et on vaja valida üks jünger
Juudas Iskarioti asemele Ap 1:21-22:
"Niisiis peab saama Jeesuse ülestõusmise tunnistajaks koos
meiega üks neist meestest, kes on meie hulgas olnud kogu selle aja,
mil Issand Jeesus meie juures käis sisse ja välja,
alates Johannese ristimisest kuni päevani, mil ta meilt võeti üles."
Siin on küsimus, kas seda apostli valimist oli üldse vaja.
Jeesus ju seda ei käskinud.
Kuid meil oli vihje, et need Jeesuse 12 jüngrit, nagu Ilmutuse raamat
räägib, istuvad taevas 12 troonil ja valitsevad Iisraeli suguharude üle.
Selles mõttes tundub, et arv 12 on oluline ning seda kogesid
ka Jeesuse jüngrid.
Seetõttu nad valisid 12. apostli.
Valiku kriteeriumiks oli:"üks neist meestest, kes on meie hulgas olnud
kogu selle aja, mil Issand Jeesus meie juures käis sisse ja välja,"
Ilmselt kui Jeesus oli valinud 12 apostlit,
siis järgmine ring jüngreid oli 70 inimest, kes olid Jeesusega
koos kogu aeg käinud.
Need pidid olema jüngrid, kes olid ülestõusnud Jeesuse tunnistajad
ehk Jeesus pidi olema neile peale oma surma-ülestõusmist ilmunud.
Neid inimesi oli mitukümmend, mitte vaid 5-7 inimest.
Sellest Mattiasest, kes valiti, pole midagi rohkem Piiblis juttu.
Kuidas suhtuda sellesse valikusse, nad heitsid ju liisku?
See on huvitav küsimus.
Peale seda, kui Püha Vaim tuli, ei heidetud enam liisku.
Kirikuisa Johannes Krisostomus ütles, et liisku heideti, kuna
Püha Vaim polnud veel tulnud.
Nad uskusid, et Jumal juhib seeläbi inimesi.
Pandi kaks meest esile: Mattias, keda sa mainisid,
ja Joosep Barsabas.
Ap 1:24-26:"Siis nad palvetasid: "Sina, Issand, kõikide südametundja
- näita, kumma neist kahest sina oled valinud
saama selle teenimiskoha ja apostliameti,
kust Juudas on tagasi astunud, et minna paika, kuhu ta kuulub.
Ja nad heitsid liisku ja liisk langes Mattiase peale
ja tema arvati ühena kaheteistkümne apostli hulka."
Küsitakse, et kus see Mattias siis on, miks temast ei kirjutatud?
Mõned mõtlevad, et ehk polnudki Mattias Jumala valitud apostel.
Kuid järele mõeldes ei mainita ka Bartolomeust, Toomast,
Matteust ning Andreast peale seda salmi Apostlite tegudes.
Apostlite teod ei kirjelda kõikide apostlite kõiki tegusid,
vaid Peetrusele ning Johannesele Paulusele,
Siilase ja Barnabase nime mainitakse.
See, et Mattiase nime ei mainita, ei tähenda, et ta oli vale valik.
Teine mõte on see, et kui mõelda, kuidas jüngrid palvetasid,
siis nad ei palvetanud:"Jumal, kelle oled sina valinud?",
vaid nad küsisid:"Kumma neist kahest sa valid?"
Kas see takistas või rikkus ära Jumala tahte?
Kas Jumalal polnud siis vaba valikut selles osas?
Üks suur jumalamees nimega Stanley Jones, kes käis 1960-ndatel Soomes,
ütles, et 12. apostli koht oleks pidanud minema Paulusele.
Kuid Pauluse ülesanne oli teistsugune kui teistel apostlitel.
Apostlid juhtisid Jeruusalemma kogudust,
Paulus aga juhtis paganakogudusi.s
Teiselt poolt näitavad muud ajaloolised allikad,
et ka teised apostlid läksid mujale maailma misjonärideks:
apostel Toomas läks Indiasse, kus sündis Tooma-kristlaste kogudus,
mille traditsioonid kestavad tänaseni.
Apostel Johannes läks Efesosse, Markus läks Egiptusesse jne.
Liikumine oli Jeruusalemmast igale poole.
Kuid Luukas jälgis ja pani kirja põhiliselt selle,
kuidas levis evangeelium põhja ja läände.
Ehk siis Väike-Aasiasse, Kreekasse, Makedooniasse ja Rooma.
Luukas mainib ka Egiptust ning Etioopiat.
Etioopia kuninganna Kandake kojaülem sai päästetud
Apostlite tegude 8. peatükis.
Filippuse kojaülemale evangeeliumi kuulutamise
tulemusena tekkisid kopti kristlased,
kellest me kuuleme viimasel ajal palju uudistes.
See kõik räägib meile Jumala töö ulatusest suures plaanis.
Kõik algas väikesest juutide salgast, kes olid põhiliselt
pärit Galilea linnast.
Need tavalised kalamehed ja maksukogujatel oli suur mõju
evangeeliumile, mis plahvatas ning levis igale poole maailma.
Kuid selleks vajati Püha Vaimu, kes tuleb peale seda mängu.
Kuid kõik tingimused olid Tema tulekuks täidetud:
nad palvetasid üksmeelselt koos, nende sees oli tühik ning
nad ootasid tõotust, sest Jeesus oli öelnud:
"Oodake selles linnasd seni, kuni teid täidetakse väega taevast."
Kui Püha Vaim tuli, hakkasid asjad juhtuma.
Kuid nüüd neil oli veidi aega asjade üle mõelda ning rahuneda.
Sest Jeesus oli kõigepealt hirmsal viisil surnud, siis surnuist
üles tõusnud ning siis läinud nende silme ees taevasse.
Jüngrid olid sellest kõigest tegelikult päris suures šokis
ning vajasid aega kohanemiseks, et üksteist julgustada ja toetada.
Usun, et siin on taas väljakutse meile.
Elame sellisel ajal, mil inimesed ei staha oodata,
vaid soovivad kõike otsekohe ja praegu.
See on elu osa, kuid Jumal kasutab vahest ka neid perioode,
mis on rahulikumad ja vaiksemad, mil me peame olema ustavad
ning peame tõotuste täitumist ootama.
Kuid siis, kui need täituvad, hindame me neid rohkem,
kuna oleme neid oodanud ja nende pärast palvetanud.
APOSTLITE TEOD
Armas sõber!
TV7 tööd Eestis saab toetada helistades 900 1770 (10 eurot).
Info pangaülekannete kohta: www.tv7.ee
Aitäh Sinu panuse eest!
Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin