APOSTOLIEN MATKASSA
Ateena
Olemme Ateenassa Kreikassa. Takanani on Akropolis, -
Aristoteleen, Platonin ja Sokrateen koti.
Tämä paikka on vaikuttanut aatteillaan lännen koko sivilisaatioon.
Tällä paikalla Ap. t. 17:ssä -
Paavali ja Ateenan filosofit ottivat yhteen.
Ateenassa Paavali katseli nähtävyyksiä, kuten kaikki turistit.
Ateena on yhä kaunis kaupunki. Siellä sijaitsevat Akropoliin temppelit,
kruununa Parthenon, maailman kauneimpia rakennuksia raunioinakin.
Paavalin ajalta on säilynyt muitakin teattereita, temppeleitä ja toreja.
Paavali näkee kaikkialla Ateenassa epäjumalankuvia.
Ateenassa oli tuolloin yli 30 000 jumalaa, sanoo eräs antiikin kirjailija.
Petronius sanoi: "Ateenasta löytyy helpommin jumala kuin ihminen."
Paavalin ajalta on löytynyt monta epäjumalankuvaa.
Luukas sanoo, että Paavalin henki kiivastui, kun hän näki ne.
Kreikan sanasta johdetaan englannin sana "kohtaus".
Kaikki se epäjumalanpalvonta ahdisti Paavalia tosi pahasti.
Paavali alkoikin puhua kristinuskosta ihmisille torilla.
Luukas kertoo, että keskustelu kantautui joidenkin filosofien korviin,-
erityisesti epikurolaisten ja stoalaisten.
Jotkut kysyivät: "Mitähän tuo lavertelija oikein tahtoo sanoa?"
He toivat hänet tänne Areiopagille, Marsin kukkulalle, -
jossa kaupungin johtavat filosofit jakoivat oikeutta.
He kysyivät: "Mikä se uusi oppi on, jota sinä ilmoitat?
Sillä outoja asioita sinä tuot meidän korvaimme kuulla."
Paavalin aikana filosofien neuvosto oli kuin Cambridgen, Oxordin -
ja Harvardin huippuyliopistot yhdessä.
Tuskinpa he kokoontuivat Marsin kukkulan paljailla kallioilla, -
vaan kukkulan juurella, -
Ateenan filosofikoulussa, jonka rauniot näette takanani.
Tänne filosofit tulivat kuulemaan uusista asioista.
Luukkaan mukaan he eivät muuta tehneetkään.
Paavali toimii nerokkaasti -
esitellessään evankeliumin epikurolaisille ja stoalaisille -
ja Kreikan epäjumalanpalvelijoille.
Keskustelussa on meille monta hyvää esimerkkiä.
Ensinnäkin Paavali aloittaa ihmisten omasta lähtökohdasta.
Hän ei nuhtele heitä sanoen: "Olette väärässä ja menossa helvettiin."
Hän sanoo: "Epikurolaisuudessa ja stoalaisuudessa on jotain, -
samoin jopa jumalan etsinnän taustalla pakanauskonnossa.
Se on vastausta siihen, että Jumala on olemassa, Hän loi sinut, -
ja Hän kaipaa tuntea sinut ja sinä Hänet."
Paavali sanoo: "Julistan sitä, jota te palvotte tuntemattomana jumalana."
Hän aloittaa ihmisten lähtökohdasta.
Älä aloita tekemällä ihmisistä vihollisia. Aloita tunnustamalla, -
mikä on hyvää heidän kulttuurissaan ja uskonjärjestelmässään.
Hän sanoo: "Ateenan miehet, minä näen kaikesta, -
että te suuresti kunnioitatte jumalia.
Sillä kävellessäni ympäri ja katsel- lessani teidän pyhiä paikkojanne -
minä löysin myös alttarin, johon oli kirjoitettu: -
'Tuntemattomalle jumalalle'.
Mitä te siis tuntemattanne palvelette, sen minä teille ilmoitan."
Toiseksi hän kuvailee, millainen Jumala on.
Hän on täysin kaiken yläpuolella, mielikuvituksemme ulottumattomissa.
Silti Hän on henkilökohtainen ja yhtä lähellä meitä -
kuin läheisimmät ajatuksemme ja myös hengenvetomme.
Jae 24 [vapaasti]: "Hän on Jumala, joka teki maailman ja kaiken siinä.
Hän on taivaan ja maan Herra eikä asu ihmistekoisissa temppeleissä.
Ihmiskädet eivät voi palvella Hänen tarpeitaan. Hänellä ei ole tarpeita.
Hän itse antaa elämän ja hengen kaikelle. Hän tyydyttää kaikki tarpeet.
Yhdestä Hän loi kaikki kansat koko maailmassa.
Hän on edeltä päättänyt, milloin he nousevat ja kaatuvat, samoin rajat.
Hänen tarkoituksensa on, että kansat etsivät Jumalaa -
ja löytävät hapuilemalla tiensä Hänen luokseen, vaikka Hän ei ole -
kaukana kenestäkään, sillä hänessä me elämme ja liikumme ja olemme, -
niin kuin runoilijanne ovat sanoneet: "Olemme Hänen sukuansa".
Paavali siis sanoo, että tosi Jumala tahtoo suhdetta sinun kanssasi.
Se on voimallinen sanoma.
Hän aloittaa kehumalla joitain asioita heidän kulttuurissaan.
Hän aloittaa heidän lähtökohdastaan.
Toiseksi hän kuvailee tosi Jumalan luonnetta.
Hän on majesteettinen ja läheinen. Valtava ja armollinen, antelias.
Kolmanneksi hän puhuu ihmisen vastuusta: -
tehdä parannus ja kääntyä tosi Jumalan puoleen.
J. 29 [vapaasti]: "Koska tämä on totta, ei pidä luulla Jumalaa -
käsityöläisen kullasta, hopeasta tai kivestä veistämäksi kuvaksi.
Aiemmin Jumala on katsonut läpi sormien ihmisten tietämättömyyttä, -
mutta nyt Hän käskee kaikkia kaikkial- la katumaan syntejään ja kääntymään.
Säätämänään päivänä Hän vielä tuomitsee maailman -
nimittämänsä miehen kautta.
Hän osoitti kaikille, kuka tämä on, herättämällä Hänet kuolleista."
Paavali tähdentää, että Jumala on määrännyt päivän, -
jolloin me kaikki joudumme tuomiolle.
Sisimmässämme me kaikki tiedämme, että se on totta.
Paavalin mukaan hyvä uutinen on se, ettei tuomari ole -
oikukas ateenalainen jumaluus, jonka ajatuksista ei ota selvää.
Meillä on vanhurskas tuomari. Hän oli vanhurskas ihminen.
Jumala todisti sen herättämällä Hänet kuolleista.
Silloin filosofikoulussa pääsi valloilleen ― tiedätte kyllä mikä.
Areiopagin perusperiaatteita oli ollut jo 300-luvulla eKr., -
että oli vain yksi elämä. Sitten ihminen kuolee ja siinä kaikki.
Eräs kuuluisa kirjailija kirjoitti siitä näytelmän, -
jossa Apollo perusti Ateenan filosofikoulun.
Hän sanoo: "Filosofia on tärkeää, -
sillä kun ihminen kuolee, ylösnousemusta ei ole."
Niin filosofit uskoivat. Kun Paavali puhui ylösnousemuksesta, -
osa sanoi: "Roskaa!" Tai: "Harhaoppia! Älkää kuunnelko!"
Mutta jotkut sanoivat: "Haluamme kuulla lisää."
Luukkaan mukaan muutama uskoi. Heistä yksi oli Dionysius.
Hän oli Areiopagin johtajia. Kirkon perimätiedon mukaan -
Dionysiuksesta tuli Ateenan kirkon ensimmäinen piispa.
Luukas mainitsee Damaris-nimisen naisen, joka myös tuli uskoon.
Hän ei sanonut, että hän oli rikas nainen, kuten aiemmin kirjassa.
Siksi jotkut ovat epäilleet hänen tulleen kaupungin rähjäisistä osista.
Mitä voimme oppia siitä, miten Paavali kertoi uskosta Areiopagin juurella -
Ateenan filosofikoulussa?
Yhteiskuntamme muistuttaa Ateenaa.
Ketkä ovat aikamme epikurolaisia ja stoalaisia?
Paavalin tapa toimia oli ilmiömäinen, hurjasti aikaansa edellä.
Voimme ottaa siitä oppia kertoessamme uskosta -
maallistuneessa, skeptisessä ja agnostisessa yhteiskunnassa.
Keskustelukysymyksiä Acts Odyssey -kirjassa ja osoitteessa tlc.org/acts.
Suomennos: Marianne Tenetz