APOSTLITE JÄLGEDES
Purjetame Egeuse merel.
1. sajandil ulatusid Rooma kaubateed Vahemeremaadest
Rooma impeeriumi kaugeimatesse nurkadesse,
läänes Hispaaniasse ning idas Indiasse.
Laevad vedasid vilja, maitseaineid ja nahatooteid,
samuti üht uut mõtteviisi, mis oli salakaubana
reisijate ja meremeeste südamesse ja meeltesse peidetud.
See uus mõte muutis lõpuks maailma rohkem,
kui ükski teine nähtav last või kaup.
APOSTLITE JÄLGEDES
Olen René Schlaepfer.
Tule minuga algkristlaste radadele ja avasta,
kuidas toatäiest usklikest sai ülemaailmne fenomen.
Piibli Apostlite tegude raamat on meie teejuht nende jälgedesse.
JERUUSALEMM
Meie lugu algab siit, Jeruusalemmast, lõunatreppidelt.
Need astmed viisid Jeesuse ajal üles templimäele.
Jeesus Kristus ise läks neid astmeid pidi üles templisse.
Peale selle said Apostlite teod ka siit alguse.
Seepärast peavadki ajaloolased seda paika
kristlaste liikumise ja kristliku koguduse sünnipaigaks.
Lugu hargneb lahti järgmiselt.
Meie teave pärineb Apostlite tegudest,
mille autoriks kreeka arst Luukas, kellest oli saanud Jeesuse järgija.
Ta oli sõbrunenud ühe Uue Testamendi
tähtsaima isikuga pärast Kristust - apostel Paulusega.
Arstiametile lisaks oli Luukas ka ajaloolane.
Ta jäädvustas algkoguduse ja Jeesus-liikumise tekkeloo
ja selle plahvatusliku leviku üle maailma.
Tema jutustus algab siit, Jeruusalemmast.
Apostlite tegude 1. peatükis on jüngrid ülemises toas.
Apostlite 2:1 kirjutab Luukas: "Kui nelipühapäev kätte jõudis..."
Mida tähendab nelipühapäev?
Esimese sajandi juudid
pidasid nelipüha 50 päeva pärast paasapüha.
Jeesus Kristus löödi risti paasapühade ajal.
Nii et see juhtus 50 päeva pärast Tema ristilöömist, ülestõusmist
ja taevaminemist, kui oli enne end jüngritele näidanud.
Nende 50 päeva jooksul muutis Jeesus jüngrite elu täielikult.
Apostlite teod 1 räägib, kuidas Ta muutis suhtumist ja isiksust.
Argadest meestest said sihikindlad inimesed.
Miks nad äkki lakkasid kartmast?
Kui näed oma juhti tapetuna ja siis üles tõusnuna
ja ütleb, et see on ka teie osa, ei karda sa enam midagi.
Näeme esimestes apostlites ühtäkki sellist julgust,
kui nad olid näinud ülestõusnud Kristust.
Jeesus lubab neile midagi:
"...te saate väe Pühalt Vaimult, kes tuleb teie üle,
ja te peate olema minu tunnistajad Jeruusalemmas
ja kogu Juuda- ja Samaariamaal ning ilmamaa äärteni."
Ta ei julgustanud neid olema, vaid ütles: "...te peate olema."
Ta mõtles sellega,
et see liikumine murrab läbi kõigi takistuste,
sest Tema sõnum on sõnum Jumala kuningriigist kõigile rahvastele.
See toob meid Apostlite tegude 2. peatükki.
Jeesus-liikumisel oli algusest peale
rahvusvaheline suund ja missioonitunnetus,
mis murdis kultuurilised, poliitilised usulised ja keelelised vaheseinad
ning see kasvas rahvusvaheliseks liikumiseks.
Jumal kinnitab seda väga demonstratiivselt
Apostlite tegude 2. peatükis.
Kõik Jeesuse järgijad oli "kõik koos ühes paigas".
Tihti arvatakse, et nad olid kuskil majas või väikeses toas.
Kiri ei ütle seda.
Öeldakse, et nad olid koos ühes paigas.
Järgmine salm mainib küll "koda",
kuid mina usun, et see oli Jumala koda, Templimäel.
Miks? Luuka evangeeliumi viimases salmis 24:53 öeldakse:
"nemad... olid alati pühakojas Jumalat tänades".
Luuka sõnul olid jüngrid seal iga päev.
Ta kirjutab, et rahvas kogunes nelipühaks templisse
ja nad kuulsid jüngreid rääkimas nende endi keeles.
Tegu oli nelipühaks saabunud tuhandete palveränduritega.
See ei saanud olla väike maja.
Nad olid siinsamas, Jumala kojas.
Hiljem, pärast Peetruse jutlust ristiti kolm tuhat uut usklikku.
Kust nad leidsid nii palju vett?
Siitsamast.
Treppide jalamil on näha muistseid juutide
puhastustoimingu basseine, Heebrea keeles 'mikvad'.
Need olid vajalikud tuhandete palverändurite jaoks,
kes kogunesid siia iga-aastasteks pühadeks.
Teadlased on kõik ühel meelel,
et neis Templimäe jalamilt välja kaevatud mikvades
ristiti 3000 pöördunut, keda mainitakse Apostlite tegudes.
Miks nad ristiti otsekohe pärast Peetruse jutlust?
Ainult 50 päeva varem nõudsid nad Jeesuse ristilöömist.
Miks nad hakkasid äkki Temasse uskuma?
Peetruse radikaalse jutluse tõttu.
Apostlite 2 räägib, kuidas äkitselt kostus tugev tuulekohin
ja "nad nägid otsekui hargnevaid tulekeeli."
Usun, et Jumal kasutas tuult ja tuld just seepärast,
et neid ei suuda ükski inimene valitseda.
Jumal ütles: "Ma teen midagi sellist, mis on üle teie võimete.
Mina süütan selle ja see levib kulutulena üle kogu maailma."
Seejärel hakkasid nad rääkima teisi keeli.
See polnud see keelteand, mida me täna mõtleme
vaid jüngrid rääkisid tuntud keeli, mida rahvas teadis.
Luukas rõhutab, et rahvas oli rahvusvaheline.
Mainitakse rahvast Mesopotaamiast, Väike-Aasiast ehk Türgist,
samuti roomlasi, aafriklasi, araablasi ja Vahemere saare elanikke.
Nad kõik kuulsid evangeeliumi omas keeles.
Ristiusu alguspäevist alates on kommentaatorid
pidanud seda Paabeli torni needuse tühistamiseks.
1. Moosese 11 ütleb, et inimestel oli üks keel.
Nad tahtsid ehitada torni, mis ulatuks taevasse.
Jumal segas nende keeled ja hajutas nad üle maa laiali.
Tuhandeid aastaid hiljem murti needus siin, Jeruusalemmas.
Jumal hoolitses selle eest, et kõik saaksid sõnumist aru.
Jumal pööras ringi mitte üksnes keelte segaduse
vaid Paabelis olid inimesed tahtnud tõusta taevasse
ja nüüd laskus taevas ise alandlikult maa peale.
Jumala avas meile tee Enda juurde.
Peetrus peab lühikese kõne ristiusu sõnumi põhialustest.
Ta räägib kahest sündmusest: ristilöömisest ja ülestõusmisest,
millel oli kahed tunnistajad: prohvetid ja apostlid.
Nad rääkisid kahest tõotusest: andeksandmisest ja Püha Vaimust,
kahel tingimusel: meeleparandus ja usuristimine.
See aitab meeles hoida,
et me ei jätaks midagi välja ega kuulutaks poolikut sõnumit,
risti ilma ülestõusmiseta ega Vana Testamenti ilma Uueta.
Vaadake, et kõik Peetruse esimese jutluse elemendid on olemas.
Need 3000 inimest
said nii Templimäel ristitud kui ka radikaalselt muudetud.
Luukas kirjeldab esimese usukogukonna viite tunnust.
Esmalt oli see õppiv kogudus,
sest "nemad püsisid apostlite õpetuses".
Teiseks armastav kogudus, sest nad olid iga päev osaduses,
jagades kõike ja aidates neid, kellel oli puudust.
Kolmandaks Jumalat teeniv kogudus.
Nad murdsid leiba ja palvetasid.
Neljandaks oli see rõõmus kogudus.
Nad tegid kõike rõõmsalt ja siira südamega.
Algteksti väljend tähendab siin rikkumatut ja lapselikku rõõmu.
Viiendaks oli see kasvav kogudus.
Isand lisas neile iga päev inimesi.
Tundub väga meeldiva paigana.
Nad olid haritud, helded ja väga külalislahked.
Kõigile meeldis nendega koos olla.
Palvetame, et kõik kogudused peegeldaksid sama viit tunnusjoont.
Nii oleksime nagu magnet nagu see barjääre murdev kogukond.
Ärme hakkame unistama, kui ometi oleksime sellises koguduses
ega näitaks näpuga oma kogudusele, miks see ei ole selline.
Palume, et Jumal muudaks meie endi südame selliseks.
"Jumal, tee minust õpihimuline, rõõmus ja helde jumalateenija."
nagu kirjutatakse Apostlite tegudes.
Usun, et Luuka algkoguduse kirjeldus on selleks, et öelda,
et kui see oli võimalik siis, on see võimalik ka nüüd.
Aastaid tagasi said õppimatud maainimesed
pöörata Jumala Vaimu abil maailma teistpidi,
sest Jumala Vaim töötas nende läbi.
Kui sajandeid tagasi said takistavad vaheseinad murtud
ning Jumala armastuse ja armu sõnum levis kõikjale
ning neil oli rõõmus ja heldekäeline osadus,
võib sama juhtuda ka täna sinu ja minu südames.
Tõlge: Riina Aasa
Lisateave Acts Odyssey raamatust ja aadressil: www.tlc.org/acts.