Vi har fått se olika försök att -
begränsa antisemitismen genom att bevaka och definiera den.
Genom lagstiftning osv.
Allt detta är naturligtvis nödvändigt för att försvaga antisemitismen.
Men: kan denna form av hat totalt utrotas?
Under senantiken och medeltiden såg vi -
en syn på judarna utvecklas med rötter i religiös doktrin.
De sågs som motsatsen till allt sant och gott.
Djävulen inkarnerad. Vi tog oss till den moderna tiden -
och såg hur de snabba samhälleliga förändringarna då -
skapade en ny bild av judarna som den ultimata faran.
En oförbätterlig kraft som konspirerade -
för att krossa och regera över mänskligheten.
Vi slutade i den moderna världen.
Vi såg hur antisemitismen fortlevde jämte nya former -
som ser Israel och sionismen som motsatsen till sanning och godhet.
Förintelsen förnekas. Antisemitismen har haft många -
historiska former, men ser alltid juden som någon annorlunda.
Detta för oss tillbaka till början, hatets natur.
Hatet mot en social eller etnisk grupp -
har en klar praktisk funktion, en grupp kan definiera sig i -
förhållande till en annan. En negativ självbild -
som vilar på en fantasibild av "den andra" i stället för på verkligheten.
Vi såg detta då vi undersökte alla ideologier och grupper -
som producerar antisemitism.
Även om antisemitismen, eller andra former av hat, -
finns inbäddad i våra samhällen -
är inte hat något vi föds med, utan lärs till.
Som alla sociala konstruktioner kan det dekonstrueras.
Går vi framåt eller bakåt då det gäller relationer mellan -
religioner och etniciteter?
Under en lång tid såg världen ut att bli bättre.
Vad händer med en igelkott eller ett piggsvin -
när ljuset plötsligt slås på?
Djuret blir skrämt och rullar ihop sig.
Det händer med varje grupp människor som känner sig hotad.
Vi vänder oss inåt. Vi vänder oss ifrån dem som är annorlunda.
Vi håller tätt samman med dem som är som oss.
Det händer med alla religioner och etniciteter i dag. Orsaken är -
att världen går igenom en aldrig tidigare skådad period -
av förändring. Människor vänjer sig vid nästan allt.
Fattigdom, sjukdom, krig.
Men de vänjer sig inte vid förändring.
När man inte vet hur morgondagen ser ut blir man osäker -
och det föder ångest, ångesten föder rädsla -
som slutligen leder till hat.
När man är oroad vänder man sig inåt.
Man vänder sig ifrån dem som inte är som en.
Vi går igenom en period av stor etnisk och religiös rivalitet.
Det syns i hela världen.
Vi måste kämpa emot det eftersom det är destruktivt.
Det är antagligen fel sätt att reagera.
Sanningen är att vi kan möta mänsklighetens utmaningar bättre -
om vi möter dem tillsammans. Vi måste stå samman.
Vi försvarar den ömsesidiga respekten, -
olikhetens värdighet och det fria samhället. Det ska vi göra.
Som en imam med 25 års erfarenhet av interreligiöst arbete -
i Storbritannien, Nigeria och Israel, -
samt i andra länder där jag jobbat -
så vet jag att det finns individer i alla religioner som använder -
religionen för att så splittring, hat och konflikt. T.o.m. våld.
Det finns även, och ännu fler, goda människor i alla religioner -
som använder religionen till det den är till för: -
att höja moralen hos individer, samhällen och folk.
Att stärka relationen till Gud och andra.
Även som en källa för konfliktlösning och försoning.
Islam betyder inte bara att underkasta sig eller fred utan -
även att skapa fred. "Muslim" betyder bokstavligen fredsstiftare.
Det liknar mycket Bibelns lära: "Saliga är de som skapar frid."
De ska bli välsignade av Gud. Det finns även i Koranen.
Det är mycket viktigt i dag -
för religionernas samexistens, -
speciellt i de områden där religionen spelar stor roll, -
att vi vill se att religionen används på ett positivt sätt.
Vi ser på det som förenar oss: vår mänsklighet och -
vårt förhållande till Gud, -
och hur vi ser på och lever ut religionen.
Vi håller den öppen och inkluderande.
Inte något som delar.
Kampen fortgår. Människor inom alla stora religioner -
borde tänka på följande sätt: -
"Deras väg till Gud är deras väg till Gud."
Varje religion har skapat positiva aspekter kring det.
Människorna kopplas samman med Gud -
genom alla olika former av tillbedjan.
Vi måste se att även andra religioner har symboler och riter -
likaväl som liturgier och festivaler, platser för tillbedjan.
De kopplar dem samman med Gud.
Då vi är involverade i religiös aktivitet -
borde vi minnas det och tänka att detta är min väg till Gud.
Andra har andra vägar till Gud.
Vi ska respektera det -
och komma samman, speciellt då vi bor i moderna nationalstater.
Det är inte en religion mot en annan.
En av orsakerna bakom antisemitism eller xenofobi -
och rasism är okunskap.
Om du känner någon -
lär du dig respektera, om inte älska, den personen.
Om du inte känner någon så styr fördomarna -
relationen till personen.
Vi ska inte säga att alla religioner är likadana.
Vi ska inte heller säga att de andra är sämre än vi.
Vi bör respektera de andra för vilka de är.
Jag tror att dagens religiösa ledare har ett mycket stort ansvar.
De behöver vara visionärer.
De behöver också kunna föra vidare -
och dela visionen med de troende.
Det är också viktigt att ta ansvaret -
att fördöma allt våld i deras namn.
De ska också föra fram möten och dialoger.
Det betyder inte synkretism.
Men dialog, att möta den andra, är viktigt i dag.
Religiösa ledare har en viktig roll.
Då religionen utnyttjas -
för våld bör ledarna öppet fördöma sådant våld.
Varje dag jag vaknar måste jag tro på två motsägelser.
Jag måste förstå -
att jag kämpar emot sådant som har gamla rötter.
Då jag kämpar för kvinnornas rättigheter, feminism -
måste jag påminna mig om att i 10 000 års tid över hela världen -
såg man på kvinnor som egendom, ibland även i dag.
Jag måste förstå att antisemitismens rötter -
är djupa: jag får inte vara naiv och bara önska bort dem.
Samtidigt måste jag tro på framstegets möjlighet.
Jag skulle inte sitta här och tala -
om jag inte trodde att det betyder något -
att vi talar och vädjar till människor.
Jag måste tro på att de flesta sedan de konfronterats -
med vad som står på spel kommer att ändra uppfattning.
Jag måste tro på framsteg för kvinnor.
Framsteg för alla människor av alla hudfärger.
Det att mänskligheten slutligen kommer att lyckas -
radera antisemitismen. Annars lönar det sig inte att tala -
och skriva och plädera för saken.
Jag tror att främlingen inte alltid hatats lika mycket som fruktats.
I forntiden då man mötte en främling -
förväntade man sig fientlighet.
Det fanns en ritual. Om främlingen sade "Jag kommer i fred" -
så visste man att denna inte hade fientliga avsikter.
Man skulle svara på samma sätt.
"Shalom aleichem" härstammar säkert från mycket gamla tider.
Det att man fruktar den andra, -
det har alltid funnits främlingar, -
är något mycket viktigt i mänsklighetens historia.
Hur man övervinner rädslan är också mycket viktigt.
Bekantskapen är början till slutet för främlingskapet.
I den forntida världen -
fanns de som reste, sådana som Greklands Herodotos, -
som åkte till en främmande plats, kom tillbaka och berättade -
att främlingarna inte var så annorlunda.
Etnograferna och dagens antropologer -
jobbar med att säga att det finns en gemensam mänsklighet.
Det finns stora skillnader mellan -
religioner, sedvänjor och sådant som gäller relationer.
Men det finns en gemensam mänsklighet.
Jag tror att de flesta människor på någon nivå tror det.
Uppgiften för oss som tror på allas lika värde -
är att övertyga vår nästa om -
att den gemensamma mänskligheten betyder mer -
än skillnaderna, även då de ser verkligt stora ut.
ANTISEMITISMEN: FRÅN URSPRUNG TILL NUTID
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7