Maailmansotien välisellä kuohuvalla aikakaudella -
monet poliittiset ja ideologiset liikkeet omaksuivat antisemitismin -
osaksi aatemaailmaansa ja politiikkaansa.
Tämä kehitys huipentui natsi-ideologian nousuun Saksassa.
Natsi-ideologian kehittämisen johtohahmo oli Adolf Hitler.
Hitler syntyi vuonna 1889 Itävallassa pientilallissukuun.
Vuonna 1913 hän muutti Müncheniin. I maailmansodan syttyessä v. 1914 -
hän liittyi Saksan armeijaan, palveluspaikkoinaan Ranska ja Belgia.
Hänet ylennettiin korpraaliksi.
Sodan jälkeen Hitler palasi Müncheniin.
Hän koki Saksan tappion I maailman- sodassa katkerana nöyryytyksenä.
Versailles'n rauhansopimus raivostutti häntä entisestään.
Pian hän liittyi pieneen, antisemitis- tiseen Saksan työväenpuolueeseen.
Puolue muutti v. 1920 nimensä -
Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi (natsipuolue).
Tästä puolueesta Hitler löysi poliittisen kodin, -
jossa halveksuttiin Weimarin hallitusta -
ja syytettiin marxilaisia ja juutalaisia Saksan ongelmista.
Hitler havaittiin pian poikkeuksellisen karismaattiseksi puhujaksi.
Hänestä tuli puolueen puheenjohtaja v. 1921.
Vuoteen 1923 mennessä natsi- puolueella oli jo noin 56 000 jäsentä.
Weimarin tasavallan alkuvuodet olivat vaikeita ja sekasortoisia.
Sosiaalidemokraattisen hallituksen johtama tasavalta joutui talouskriisiin.
Se johtui valtavista sotamenoista, teollisuuden kärsimistä vahingoista, -
siirtymisestä sotataloudesta rauhan ajan talouteen -
ja mittavista korvauksista, -
joita Saksa joutui Versailles'n sopimuksen nojalla maksamaan.
Radikaali tasavallan vastaisuus näkyi poliittisten salamurhien aaltona.
Marraskuussa 1923, -
talouskriisin, työttömyyden ja hyperinflaation ollessa pahimmillaan, -
Hitler yritti puolueensa kanssa vallankaappausta Saksassa.
Aseellinen yritys syöstä Baijerin hallitus vallasta Münchenissä -
kuitenkin epäonnistui.
Hitler tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen valtiopetoksesta, -
mutta hän istui vankilassa lopulta vain 9 kuukautta.
Vankilassa hänellä oli erittäin hyvät oltavat: yksityishuone, vierailijoita, -
sanomalehtiä, kirjoja sekä henkilökoh- tainen avustaja ja ystäviä ympärillään.
Vankeusaikansa Hitler käytti paljolti Taisteluni-kirjan kirjoittamiseen.
Tässä poliittisessa omaelämäkerrassaan hän esitteli -
visionsa Saksan tulevaisuudesta ja loi natsien ideologiset pääperiaatteet.
Seuraavina vuosina Hitler ja natsipuolueen keskeiset hahmot -
jatkoivat vielä periaatteiden laatimista.
Mitä nämä periaatteet sitten olivat?
Natsi-ideologia oli maailmankatsomus, -
joka tarjosi kaikenkattavan maailmanselityksen.
Se oli ytimeltään rodullis-biologinen, totalitaarinen ja imperialistinen.
Natsi-ideologia jakoi maailman rotuihin: -
ylempiin ja alempiin rotuihin -
sekä tietysti ylivertaiseen "arjalaiseen" rotuun, -
jonka ansioksi natsit lukivat kaiken inhimillisen edistyksen -
niin taiteessa, tieteessä, teknologiassa kuin muillakin aloilla.
Kaikille muille roduille oli oma paik- kansa arjalaisen rodun alapuolella.
Esimerkiksi latinalaista rotua edustavat ranskalaiset ja italialaiset -
olivat pykälää arjalaisia alempana. He pystyivät kyllä arvostamaan kulttuuria,-
mutta eivät kyenneet itse tuottamaan taidetta tai tiedettä.
Juutalaisten ei puolestaan katsottu kuuluvan ihmisrotuun lainkaan.
Juutalainen oli eräänlainen ihmishahmoinen olio, "vastarotu", -
joka oli luonteeltaan paha ja vaikutukseltaan turmiollinen.
Ei siis ollut sattumaa, että natsit pitivät juutalaisia -
yhtäältä eräänlaisina mikrobeina ja toisaalta paholaisen ruumiillistumana,-
yliluonnolliset voimat omaavina olentoina, -
jotka voisivat tuhota kaikki arjalaisten ja muiden ihmisten aikaansaannokset.
Mistä natsien ajatukset olivat peräisin?
Hehän eivät keksineet mitään uutta.
Natsien ajatukset juonsivat juurensa ennen kaikkea -
1800-luvun tieteelliseen ja yhteiskuntatieteelliseen tutkimukseen -
sekä modernin rotuopin ja modernin antisemitismin muotoutumiseen.
Natsit muodostivat näistä kaikista yhtenäisen ideologian, -
jonka oli määrä tarjota kaikenkattava maailmanselitys.
Ideologiansa pohjalta natsit väittivät,-
että arjalaisella rodulla on luonnollinen oikeus hallita.
Tästä puolestaan juontuivat erilaiset toimintatavat.
Natsit esimerkiksi väittivät, että heillä on oikeus laajentua itään päin, -
slaavilaisten "ali-ihmisten" alueille.
Natsithan väittivät valheellisesti, -
että Saksa on maailman tiheimmin asuttu maa.
Ja koska he olivat ylivertaisia ja oikeutettuja valta-asemaan, -
heillä oli siten myös oikeus laajentaa elintilaansa "ali-ihmisten" alueille.
Natsit kehittivät ideologiansa pohjalta muitakin toimintatapoja, -
kuten II maailmansodan aikana harjoitetun T4-eutanasiaohjelman.
Tämän ohjelman puitteissa he murhasivat -
noin 200 000 kehitysvammaista ja fyysisesti vammaista ihmistä.
Vaikka valtaosa oli arjalaisia, natsit pitivät heitä kuitenkin -
viallisina, yhteiskunnalle hyödyttöminä arjalaisina.
Natsit, kuten muutkin 1800-luvun lopun ja 1900-luvun ideologit, -
ryhtyivät sitten kehittämään näkynsä mukaista täydellistä maailmaa.
He väittivät omaavansa reseptin täydelliseen maailmaan.
Tällaisten utopististen aatteiden seurauksethan ovat yleensä tuhoisia.
Natsit tarjosivat uudenlaista politiikkaa. Uutuus syntyi siitä, -
että natsit onnistuivat muodostamaan-
1800-luvun ajatuksista yhtenäisen, omaleimaisen maailmankuvan, -
joka selitti, miten maailma toimii ja kuinka sen tulisi toimia.
Tästä ideologiasta tuli sitten natsien politiikan moottori -
― politiikan, joka koski ensin Saksaa mutta viime kädessä koko maailmaa.
Tässä politiikanteossa juutalaisille oli varattu erityinen paikka.
Juutalaisia pidettiin suurimpana uhkana maailmalle -
turmiollisen, muuttumattoman luonteensa vuoksi.
Juutalaispolitiikka oli siis natsien ideologian keskiössä, -
ja siksi siitä tuli osa myös natsien koko politiikanteon ydintä.
Tämä johti lopulta "lopulliseen ratkaisuun".
Natsien totalitaarinen ajattelu näkyi kahdella tasolla.
Ensinnäkin siinä, että kansoja ja rotuja ei pidetty tasa-arvoisina: -
arjalaisen rodun ja Saksan kansan kuului hallita muita.
Samaan aikaan natsien totalitarismi oli myös sisäistä: heidän tuli päättää,-
miten arjalaisten keskuudessa eläviä muita rotuja olisi hallittava.
Tämä tapahtui Führerprinzip- johtajaperiaatteen mukaisesti.
Führerissä ― johtajassa eli Hitlerissä ― ruumiillistui kansan ja rodun tahto.
Niinpä hänen tai hänen politiikkansa vastustaminen -
merkitsi samalla myös arjalaisrodun vastustamista.
Tätä taas ei voitu hyväksyä.
Siksi totalitaarinen hallintotapa oli ainoa vaihtoehto.
Natsien aatemaailmassa luonnolla ja biologialla oli tärkeä rooli.
Näin siksi, että natsit tulkitsivat luonnon toimivan hierarkkisesti.
Se taas oli vastakkainen näkemys -
silloiselle vallitsevalle tasa-arvoajattelulle.
Tasa-arvo sai alkunsa -
Ranskan vallankumouksen käynnistämästä valistusajasta.
Natsismi vastusti tasa-arvon aatetta.
Mihin tasa-arvo juontaa juurensa?
Sosialismiin, kommunismiin, -
kapitalismiin ja demokratiaan kuuluva tasa-arvo nousi valistusaatteesta.
Valistus taas ponnisti kristinuskosta. Ja kristinusko juutalaisuudesta.
Loppupäätelmä oli, että tasa-arvo- ajattelun takana olivat juutalaiset.
Niinpä myös marxilaisuutta ja kapitalismia pidettiin juutalaisina, -
ja oli väärin ajatella niitä vastakohtina.
Ne olivat vastakkain luonnon hierarkkisuuden periaatteen kanssa.
Natsismi siis edusti luonnonlaki- periaatetta. Ja siksi katsottiin, -
että yhteiskunta tuli järjestää Führerprinzipin mukaisesti.
Kansakunnat taas tuli asettaa -
luonnonlain edellyttämään järjestykseen.
Juutalaiset olivat kokonaan tämän järjestyksen ulkopuolella.