Vi har redan diskuterat hur första världskrigets -
trauma och tiden mellan krigen fick politiska och ideologiska -
rörelser att införliva antisemitism i ideologi och policy.
Kulmen nåddes med nazismen i Tyskland -
då den nazistiska ideologin formades.
En dominerande kraft då ideologin formades var Adolf Hitler.
Han föddes i Österrike 1889 i en småbrukarfamilj.
Han flyttade till München år 1913.
Då första världskriget bröt ut följande år -
tjänade han i den tyska armén i Frankrike och Belgien.
Han nådde vicekorpralsgrad.
Efter kriget återvände han till München.
Som många andra tyskar var han bitter och förödmjukad av -
Tysklands nederlag, inte minst av Versaillesfreden.
Han gick snart med i det lilla, antisemitiska tyska arbetarpartiet.
Det bytte 1920 namn till National- socialistiska tyska arbetarpartiet -
(Nazistpartiet). I partiet fann han ett politiskt hem -
bland dem som såg ner på den demokratiska Weimarregeringen.
De skyllde landets problem på marxister och judar.
Man fann snabbt att Hitler var en fantastisk karismatisk talare.
År 1921 blev han partiets enväldige ordförande.
År 1923 hade partiet redan 56 000 medlemmar.
Weimarrepublikens första år var svåra och tumultartade.
Under socialdemokratiskt ledarskap -
stod republiken inför en ekonomisk kris p.g.a. krigets höga kostnader, -
den minskade industrikapaciteten, steget från krigs- till fredsekonomi -
samt de höga skadestånd Tyskland måste betala -
enligt Versaillesfreden. Dessutom en extrem antirepublikanism -
som ledde till politiska lönnmord.
I november 1923 då den ekonomiska krisen nått sin kulmen -
med extrem arbetslöshet och hyperinflation -
försökte Hitler och hans partikamrater ta kontrollen över Tyskland.
De startade med den bayerska regeringen i München.
Den beväpnade kuppen, ölkällarkuppen, misslyckades.
Hitler dömdes till fem års fängelsestraff för högförräderi.
Han avtjänade bara nio månader.
Omständigheterna i fängelset var mycket bekväma.
Han hade privatrum där han tog emot många gäster.
Han fick tidningar och böcker.
Han omgavs av sin assistent och sina vänner.
Största delen av tiden skrev han boken "Min kamp", -
sin politiska självbiografi där han skissade upp sin vision -
för en ny framtid för Tyskland, och riktlinjerna för nazismens ideologi.
Hitler fortsatte formulera dem under de kommande åren.
Liksom även av andra centrala personer i nazistpartiet.
Vilka var dessa riktlinjer?
Nazistideologin var en världsåskådning som förklarade -
allt om världens funktion. Den var rasistisk och biologisk, -
totalitär och imperialistisk.
Den ansåg att världen var indelad i raser.
Överlägsna och underlägsna.
Den så kallade ariska rasen -
var den bästa till vilken man tillskrev alla tänkbara framsteg -
inom konst, naturvetenskap, teknologi och så vidare.
Alla andra raser hade sin plats i rashierarkin -
under den så kallade ariska rasen.
Den latinska rasen med italienare och fransmän -
låg ett steg under den ariska.
De kunde uppskatta men inte själva skapa kultur och vetenskap.
Judarna sågs som en slags anti-ras.
Omänsklig. Något slags varelse i mänsklig gestalt.
Judarna var av naturen onda och destruktiva.
Det var ingen händelse att nazisterna såg på judarna -
både som något slags mikrob och som djävulen förkroppsligad.
En omänsklig varelse med övernaturliga krafter -
som kunde förstöra allt det arierna och de andra byggt i denna värld.
Var fick nazisterna dessa idéer ifrån?
De uppfann ingenting.
De tog idéerna från tidigare föreställningar.
Särskilt från utvecklingen under 1800-talet inom naturvetenskap -
och sociala vetenskaper. Den moderna rasismens utveckling.
Den moderna antisemitismen. Nazisterna förenade allt detta -
i en sammanhängande ideologi som skulle förklara allt.
De argumenterade att den ariska rasen har naturlig rätt att styra.
Vissa riktlinjer kommer av denna naturens rätt att styra.
Nazisterna ansåg t.ex. att de har rätt att expandera österut -
till de territorier som beboddes av lägrestående undermänniskor -
de slaviska folken.
De menade, felaktigt, att Tyskland var den mest -
tätbefolkade staten på jorden -
och eftersom de var överlägsna och fick styra kunde de expandera -
till områden orättvist bebodda av undermänniskor.
P.g.a. sin ideologi utvecklade de även andra handlingsprogram.
T.ex. programmet under andra världskriget under namnet T4.
Eutanasiprogrammet.
De mördade mer än 200 000 -
tyskar med mentala och fysiska utmaningar.
Ur nazisternas synvinkel "defekta arier".
De kunde inte bidra till samhället.
Precis som andra ideologier -
som utvecklades i slutet av 1800-talet och 1900-talet -
så ville nazisterna skapa en fullkomlig värld.
De ansåg sig ha receptet till den.
Dessa utopistiska idéer skapar ofta världar av förstörelse.
Till nazisternas linje hörde detta "nya" de tillförde världen.
Inte de idéer de hämtade i 1800-talet -
utan det att de formade dem till en världsåskådning.
De förklarade hur världen fungerar och borde fungera.
Ideologin blev motorn -
för beslutsfattande, först för Tyskland sedan för resten av världen.
Inom dessa handlingsprogram fanns en särskild plats för judarna.
Judarna var det största hotet i världen -
p.g.a. sin destruktiva och oföränderliga natur.
De kan inte ändra sig.
Därav följde att nazisternas linje gentemot judarna -
som låg i ideologins kärna -
också till sist var en del av nazisternas viktigaste beslutsfattande.
Detta ledde till "den slutgiltiga lösningen".
Nazisternas totalitära tänkande fanns på två plan.
Det finns ingen likvärdighet mellan raserna.
Arierna, tyskarna, ska styra.
Totalitarismen gällde även på hemmaplan.
Hur skulle människorna styras inom Tyskland och den ariska rasen?
Genom den så kallade "führerprincipen".
"Führern", ledaren, Hitler -
förkroppsligar nationens vilja. Rasens vilja.
Att motsätta sig det han säger och hans handlingsprogram -
är att motsätta sig rasen, oacceptabelt.
Ett totalitärt styre var det enda alternativet.
Natur och biologi var viktigt för denna världsåskådning.
Enligt deras tolkning fanns det en hierarki i naturen.
Det här stod emot -
den rådande tanken under denna period, -
nämligen jämlikheten som uppkom med upplysningen.
Den verkställdes i och med franska revolutionen.
Nazismen var raka motsatsen till den idén.
Var kommer jämlikheten ifrån?
Den jämlikhet vi ser i socialismen, kommunismen, kapitalismen, -
demokratin kommer från upplysningen som uppstod ur kristendomen.
Kristendomen ur judendomen. Judarna finns vid jämlikhetens kärna.
Marxismen och kapitalismen är judiska -
och det är fel att tänka att de är varandras motsatser.
De står emot de naturliga hierarkiprinciperna.
Nazismen representerar denna naturens hierarki.
Därför ska samhället styras enligt "führerprincipen".
Nationerna ska rangordnas enligt naturens hierarkier.
Judarna befinner sig utanför denna hierarki.