Haluaisin puhua sinulle myös siitä, -
tunnetko todella sydämesi ennen kuin se on testattu.
Haluaisin rohkaista sinua kertomalla Jumalan epätavallisista sankareista, -
niin ettet voi sanoa: "Ei minusta ole mihinkään, kun olen vain tällainen."
Jumala ei valitse sankareitaan -
ulkonäön tai aseman mukaan, -
vaan heidät nostetaan sydämen tason mukaan.
Jos sydämesi on avoin, Jumala voi käyttää sinua.
Ainoastaan Jumala näkee sydämesi.
Sankareiksi ei synnytä, sankareita muokataan Jumalan koulussa.
Yksi tällainen epätavallinen sankari oli sveitsiläinen Zwingli, -
joka syntyi vuonna 1884.
Hänellä oli äärettömän heikko ääni, ja mies oli lyhytnäköinen.
Huomaa, ettei silloin ollut supersilmälaseja tai laserleikkauksia.
Häneltä puuttuivat kaikki synnynnäisen oraattorin taidot ja kyvyt, -
jotka nostaisivat puhujan suosioon.
Siitä huolimatta tätä miestä pelättiin koko Sveitsissä, -
sillä hänen saarnansa olivat täynnä tulta -
ja intohimoa, passion, niin kuin sanotaan.
Häntä pelättiin niin yleisesti, että hänen päästään oli luvattu palkkio.
Lopulta tämäkin kuolemantuomio tietysti toteutui.
Hänet murhattiin julmasti, katkaistiin neljään osaan ja heitettiin roviolle.
Tällaista uskovat joutuivat siihen aikaan kestämään, -
mutta uskon, että kyse oli Jumalan pelosta. Sielunvihollinen pelkäsi häntä.
Aika kurja kohtalo evankelistalle.
Toinen epätavallinen uskon sankari oli saksalainen, -
joka ei edes suostunut tervehtimään Zwingliä, -
uskonpuhdistuksen veljeään, uskon- näkemysten erimielisyyksien tähden.
Tuntuuko tutulta, suomalaiset?
Eli kuka nyt sitten oikeasti oli oikeaoppinen Jumalan valtakunnassa?
Näkemykset vain olivat erilaisia.
Ne liittyivät siihen, että kumpikin suoritti ehtoollisen vähän eri tavalla.
Tämä saksalainen kaveri oli töykeä, karkea, hiomaton -
ja usein hyvin sokeeraava sekä kova ihmisiä kohtaan.
Hän tuomitsi raivoisasti kaikki, jotka olivat vähänkin häntä vastaan, -
ja kuitenkin hän sai aikaan valtavan uudistuksen kristikunnan historiassa.
Hänen syvällinen kokemuksensa anteeksiannosta Kristuksessa -
antoi hänelle rohkeuden seistä yksin uskonnollista valtakuntaa vastaan -
eli seistä kasvot tuulta päin, ja paljastaa uskonnollinen petos.
Kuka tämä epäsuosittu henkilö muuten oli?
Martti Luther. Eipä olisi uskonut.
Kolmas uskon vaikuttaja ei pitänyt itseään uudistajana, -
pikemminkin hiljaisena oppineena, -
mutta hänen vastustajansa ajattelivat päinvastoin.
Hän oli aatelinen, jolla oli käytännöllinen huumorintaju, -
nuori, mutta jo 26-vuotiaana hän kirjoitti vaikuttavimman teoksensa -
Kristillisen instituutin uskonto.
Hän osoittautui oman aikansa pioneeriksi pimeyden keskellä.
Tässä oli kolme täysin vastakkaista Jumalan miestä, -
ja kuitenkin Jumala käytti heitä oman aikansa uskonpuhdistuksessa.
En tiedä, millainen persoona sinä olet, -
mutta mikään ei ole mahdotonta Jumalalle.
Jumala hakee meidän aikaamme -
juuri oikeat uskonpuhdistajat, oikeat miehet ja naiset, -
jotka kääntävät kasvonsa tuulta päin ja uskaltavat seistä Jumalan Sanassa -
kaikesta vastustuksesta, pilkasta ja vainosta huolimatta.
No sitten oli tietysti Calvin, joka syntyi silloin, -
kun Luther oli kuluttanut tuskaiset vuodet totuuden etsimiseen.
Puhuttiin Calvinin uskonpuhdistuksesta.
Hän sai aikaan merkittävän herätyksen ja oli täysin erilainen kuin nämä muut.
Calvinin nuorena kirjoittamaa kirjaa pidetään kirkkohistoriassa -
yhtenä vaikutusvaltaisimmista kristillisen teologian eepoksista.
Vaikka hän ei aikanaan osallistunut yhteenkään herätykseen, -
Jumala kuitenkin käytti häntä. Ajattelehan.
Eihän sitä tiedä, mitä tehtäviä Jumalalla on sinulle.
Hän on aina ottanut käyttöönsä kaikkein epätodellisimman henkilön.
Älä pelkää astua Jumalan valtasuuruuksiin ja askeliin, -
olkoon se mitä tahansa.
Tietenkään sielunvihollinen ei pidä sinusta eikä siitä, -
vaan yrittää tuhota tehtäväsi jo heti alussa.
Muistan, kun aloitin varsinaisen evankeliumin työni.
Kerron tämän teille vain esimerkkinä.
Sillä ei ole mitään merkitystä, mikä paikkakunta tai mikä maa, -
mutta tämä kirkko oli täynnä.
Edessä oli vain yksi tyhjä paikka, se, jossa minä olin istunut.
Otin mikrofonin käteen, menin saarna- pulpetin eteen ja aloin saarnata.
En muista saarnan aihettakaan enää, mutta kaiken kaikkiaan tunsin, -
että Herra oli antanut minulle sen sanoman.
Yhtäkkiä näin, että kirkon ovensuuhun ilmestyi -
hurjan näköinen, tatuoitu kaveri.
Hän alkoi kävellä kirkon keskikäytävää pitkin suoraan sinne eteen.
Hälytyskellot eivät soineet päässäni. Ajattelin hänen etsivän istumapaikkaa.
Kaikki paikat olivat täynnä. Ehkä hän oli nähnyt sen tyhjän paikan edessä.
Ei. Hän ei mennytkään sinne, vaan pysähtyi suoraan eteeni.
Hän oli niin iso ja leveäharteinen mies, että tällainen pikkuinen nainen -
hukkui hänen selkänsä taakse kokonaan. Hänellä oli pistävät silmät.
Hän sanoi oudolla, möreällä äänellä: -
"Minä pidän huolta siitä, että sinä et saarnaa tätä saarnaa."
Tunnistin, ettei se ollut ihmisen ääni. Se oli sielunvihollisen ääni.
Piipitin hiljaa, että kyllähän minä aion saarnata.
Otin mikrofonin johonkin siihen lantioni luokse ja sanoin hänelle: -
"Voisitko istua? Keskustellaan näistä asioista myöhemmin."
Hän teki täysin yllättävän siirron ja laittoi molemmat kätensä kurkkuuni -
ja alkoi kuristaa. Silloin tajusin, että tuo mies puhui ihan totta.
Nyt olivat hyvät neuvot kalliit. Tunsin, että henkeni alkoi...
En pystynyt enää mihinkään. Kuristus meni koko ajan syvemmälle.
Huusin mielessäni Herran puoleen: "Oi Herra, auta! Mitä minä teen?
Enhän minä tällaista kuolemaa halua. Tässä on sielunvihollisen voimat."
Silloin Herra sanoi ajatuksiini: "Käytä tiedon sanoja."
Voi, kuinka helppoa, kun pää on tyhjä eikä mielessä ole yhtään mitään!
Miehen ote heltisi hetkeksi, ja ajattelin, että siinä oli tilaisuuteni.
Sanoin: "Herra tietää, mitä sinä olet puuhannut."
Se oli sellainen avainsana. En muista sanoja tarkasti, -
mutta hän jäi kuuntelemaan ja tuijotti minua pistävillä silmillään.
Silloin minulle tuli sanat, -
ja näin aivan kuin filminauhana hänen lapsuutensa.
Näin hänet pienenä vauvana tietynnäköisessä vauvansängyssä.
Aloin kertoa: "Isäsi on pahoinpidellyt sinua, ja sinua on kohdeltu huonosti."
Aloin kertoa hänen elämäntarinaansa. Sitä vain tuli ja tuli.
Hän vetäytyi kauemmas minusta, ja yhtäkkiä näin, että hänen silmänsä -
tulivat täyteen kyyneliä. Hän kysyi: "Kuka on sinulle kertonut?"
Sanoin: "Ei kukaan ole kertonut minulle, vaan Taivaan Jumala tietää -
lapsuutesi ihan vauvasta tähän hetkeen asti, kun seisot tässä."
Käytin tilaisuutta hyväkseni ja sanoin: "Vain Jumala voi tietää tämän asian."
Hän nyökkäsi ja sanoi, ettei kukaan muu voi tietää kuin hän.
Hän kertoi olevansa vankilassa. En tiedä, oliko hän lomalla vai karannut, -
ja saanut päähänsä tällaisen murhanhimoisen idean.
Se päättyi siihen, että kysyin: "Haluatko antaa elämäsi Jeesukselle?
Se nykyinen elämä, jossa olet, ei tule antamaan sinulle mitään."
Mies sanoi: "Haluan." Otin mikrofonin eteen, käänsin hänet yleisöön päin -
ja sanoin: "Tämä mies haluaa antaa elämänsä Jeesukselle Kristukselle."
Sanoimme yhdessä syntisen rukouksen, ja yleisö alkoi taputtaa.
"Vau, miten hienoa, kun ihminen pelastui suoraan kadulta!"
Sanoin sitten miehelle: "Voitko nyt mennä rauhallisesti kotiin -
ja harkita näitä asioita tarkemmin?" Halusin päästä hänestä äkkiä eroon.
Mies nyökkäsi ja lähti kävelemään ulko-ovesta poispäin.
Minua kyllä helpotti. Silloin tajusin, -
minkä ihmeen takia sielunvihollinen halusi tappaa minut.
Uskoin, että hän halusi abortoida nykyisen tehtäväni jo alusta.
Eli ei tämä evankeliumin julistaminen kovin helppoa ole.
Tällaisia pieniä kömmähdyksiä on sattunut silloin tällöin.
Silloin meidän täytyy ottaa esiin Jeesuksen Kristuksen auktoriteetti -
ja käyttää niitä lahjoja, joita Jumala on meille antanut, -
sillä käyttöä varten ne on annettu. Ei niitä ole annettu nojatuoliin, -
jotta voisit leveillä, että sinulla on kaikki yhdeksän armolahjaa.
Armolahjat on annettu käyttöön, ja sinusta on tehty käyttöesine.
Uskon, että tälläkin hetkellä eteesi on katettu -
kokonainen taivaallinen juhlapöytä.
Jos katsot sitä tarkkaan, niin siinä on monenlaisia astioita.
Sinä olet yksi niistä astioista, kauniisti hiottu ja laitettu.
Olet Jumalan valmistama määrättyä tarkoitusperää ja tehtävää varten.
Älä anna sen luisua kädestä. Mistä tehtävä alkaa?
Avaa suusi ja kerro Kristuksesta, niin Jumala antaa sinulle voiman.
Heti kun avaat suusi, Jumalan voima tulee siihen.
Miten Jumala voi täyttää sinut voimalla, ellet koskaan avaa suutasi?
Minua liikutti kovasti, kun kävin Tallinnassa -
ja tapasin pastorin siellä seurakunnassa, jossa puhuin.
Tulin kysyneeksi, mikä oli sen seurakunnan tehokkain tehoase, -
evankelinen ryhmä. Hämmästyin siitä, mitä pastori sanoi.
Hän sanoi, että kuuromykkien nuorten ryhmä. Kysyin: "Anteeksi mitä?"
"Siis evankeliumin julistuksessako?" Hän sanoi: "Kyllä."
Tämä ryhmä matkustaa ympäri Venäjää. Ei heitä kukaan pysäytä.
He menevät bussipysäkeille ja asemille -
ja julistavat Jeesuksesta Kristuksesta viittomakielellä, -
ja aina sieltä löytyy joku, joka viittoo heille takaisin.
He saavat kutsuja ympäri Venäjää, ja mikä tässä on tehokkainta?
Vaikka Venäjällä ovet alkavat sulkeutua evankeliumille, -
miliisit eivät tavoita heitä, koska eivät osaa viittomakieltä.
Eikö Jumalan suuruus ole ihmeellistä? Aivan ihmeellistä, vau!
Eli Jumala käyttää heitä tehokkaasti. Tapasinkin heitä -
tämän siunaustilaisuuden jälkeen. Innokkaita, Jumalalle palavia nuoria, -
tehoaseita Jumalan käytössä. Eli sinulla ei ole mitään tekosyitä, -
ettet muka voisi tehdä mitään, kun olet sellainen kuin olet.
Jumala voi hioa sinusta vaikka millaisen teräaseen käyttöönsä, -
mutta se, mitä sinulta vaaditaan, on ensinnä Jumalan Sanan opiskelu, -
sillä kaikkien meidän täytyy valmistautua tähän tehtävään.
Tehtävää ei anneta, ellet ole maksanut siitä hintaa ja valmistautunut.
Eli emme ole mikään instituutio, vaan Jumalan kanssatyöntekijöitä.
Jumala voi nostaa Suomen kansasta epätavallisia sankareita uudistuksen -
ja herätyksen pioneereiksi. Uskon, että näin tapahtuu, kuten historia osoittaa.
Eivät nämä entisajan sankarit olleet persoonallisuudeltaan täydellisiä.
Kukaan meistä ei voi olla täydellinen. Olemme täydellisiä vain Jeesuksessa.
Heillä oli kaikenlaisia ohdakkeita ihoon ja nahkaan takertuneina, -
he olivat kiivailijoita oppisuunnissaan tai hiljaisia hissukoita, -
eivätkä he olleet täydellisiä, oikeasti oikeaoppisia, -
eivät edes oikeaoppisessa oppisuunnassaan, -
mutta Jumala käytti heitä oman aikansa uudistamiseen.
Arvatkaa, mikä heissä oli yhteistä? Passion, intohimo Jeesukselle, -
ja ennen kaikkea rohkeus asettua valtavirtaa vastaan siinä, -
missä he näkivät vääryyttä.
Tämä sama intohimo oli myös Martin Luther Kingillä, -
joka sai aikaan afroamerikkalaisten liikehdinnän -
oikeudenmukaisuuden puolesta heitä kohtaan.
Ja maailma muistaa vielä kaikki Martin Luther Kingin puheet.
Sveitsiläinen Zwingli oli ehkä kaikkein epäonnistunein -
ja epäonnekkain näistä uudistuksen sankareista.
Hän syntyi pikkumökissä kolmantena kymmenlapsisesta perheestä.
Kun hän oli 8-vuotias, Kolumbus seilasi jo Bahamaan.
Kun hän oli 10-vuotias, da Vinci piirsi ensimmäisen lentävän laitteensa.
Nuorukaisena hänellä ei ollut suosiota edes kylän naisten suhteen.
35-vuotiaana hän muutti Zürichiin ja sairastui kulkutautiin -
heiluen elämän ja kuoleman välillä.
Tässä tilassa hän vasta ymmärsi Jumalan majesteettisuuden.
On merkillistä, kuinka monet ihmiset ovat tulleet uskoon -
elämänsä vaikeimmalla hetkellä, oli se sitten sairaus, konkurssi -
tai mikä tahansa tragedia heidän elämässään.
Näin ei olisi ollut tarkoitus, sillä Sanahan myös sanoo, -
että meidän pitäisi etsiä Jumalaa hyvänä aikanamme, -
mutta valitettavasti harva ihminen löytää Jumalan, kun on hyvä aika.
Vasta kun kaikki tiet ovat tukossa eikä ole muuta tietä kuin ylöspäin, -
ihminen löytää Jeesuksen omana Pelastajanaan, kuten Zwinglikin.
Vaikka häneltä puuttuivat kuuluisan julistajan ulkoiset edellytykset, -
eikä hän ollut karismaattinen, vaan hyvin heikko, -
hänellä oli heikko näkö, kuulo ja ääni, -
hänen saarnojensa sisältö oli se, mikä sytytti kansan.
Kuulija ei enää kiinnittänyt huomiota hänen ulkoisiin puutteisiinsa.
Joten sinä, joka jatkuvasti natiset, että kun olen tämän näköinen.
Enhän minä voi olla karismaattinen, eihän minusta ole mihinkään.
Muista tätä uskon sankaria. Sen takia otin hänet esimerkiksi, -
että Jumalalle ei mikään puute, jota itse ajattelet, ole este.
Kun sanomasi sisältää Jumalan rakkauden ja intohimon, -
kaikki on mahdollista, ja kun sydämesi on taivuteltavissa, -
se nostaa kuulijoiden hiukset pystyyn niin kuin Zwinglinkin sanoma.
Ammoisina aikoinahan sai vielä saarnata helvetistäkin toisin kuin nyt.
Se kohdistui ihmisten sydämiin kuin ohjus tai raketti.
Zwingli vastusti monia sen ajan kirkkojen tapoja, -
kuten paavin auktoriteettia, kiirastulta, -
pyhimysten palvontaa ja patsaita, paastoa, pyhiinvaelluksia Roomaan.
Tämä ei tehnyt hänestä vuoden suosituinta miestä, -
mutta eihän Jeesustakaan olisi valittu aikansa suosituimmaksi henkilöksi.
Ei Hän olisi päässyt minkään lehden suosituimpien henkilöiden listoille.
Zwinglistä levitettiin juoruja, ja häntä vastaan suunniteltiin murhayrityksiä.
Luther oli samaa mieltä Zwinglin kanssa vain siitä, -
että täydellinen uskonnollinen vapaus johtaa anarkiaan.
Zwingli kuitenkin uskoi, että uskovan elämä on elettävä -
Jumalan tahdon mukaisesti niin kuin Raamattu sen ilmoittaa.
Siis Jumalan tahdon mukaisesti niin kuin Raamattu sen ilmoittaa, -
ja Lutherin teologiassa keskityttiin pelastukseen.
He olivat eri mieltä monista asioista, mutta kun he tapasivat, -
Luther ei suostunut kättelemään Zwingliä veljenään Kristuksessa, -
ja kuitenkin Jumala käytti näitä kahta miestä.
Lutherin avoin mielenosoitus Zwingliä kohtaan toi hänelle pettymyksen.
Zwingli ja 30 muuta pastoria kävivät entistä eristyneemmiksi, -
ja Zwingli lopulta murhattiin.
Luther totesi: "Elä miekalla, kuolet miekasta."
Mutta Zwingli jätti kuitenkin perinnöksi kristityille mottonsa, -
että ihmisen on kuultava Jumalan Sanaa ja sovitettava se käytäntöön -
myöskin sosiaalisessa elämässään.
Jos sinä sovitat Jumalan Sanan käytäntöön omassa elämässäsi, -
uskon, että Jumalan suosio ja siunaus saavuttavat sinut -
ennemmin tai myöhemmin, ja sinä voit olla Jumalan pioneeri ja sankari.
Itse aloitin tyhjästä. Pistin lähetystyöhön sen, mitä minulla oli.
Ajattelin, että kun Jumala on antanut minulle tämän tehtävän, -
se joko kaatuu tai nousee. Sillä ei ole mitään merkitystä.
Tärkeintä on, että teen sen, minkä Jumala on käskenyt tehdä.
Suosio ja siunaus ovat seuranneet, minne ikinä Jumala on minut vienyt.
Aloitin yhdestä pikkuisesta slummikoulusta, jossa oli 28 oppilasta.
Kolmesataa oppilasta jäi ovien ulkopuolelle, ja sydämeni särkyi.
Ajattelin, että voi Herra, tämä on pieni vuokrahuone, -
mutta jos tämä idea on Sinusta, se tulee kasvamaan eikä kutistu.
Tällä hetkellä meillä on noin 12 slummikoulua eri puolilla, -
ja uusia saaria on valloitettu. Mindoron saarelle, -
joka on toimintamme pääsaari, on perustettu kolme seurakuntaa.
Meille on avautunut tie mangyan- heimon alueille vuorten toiselle puolen.
He ovat Filippiinien alkuperäisiä asukkaita, aivan pahnanpohjimmaisia.
Heillä ei ole oikein mitään taloa tai kotia.
He kokoontuvat illalla nuotion ääreen lämmittelemään.
Olisin halunnut tavoittaa heidät, ja viime vuonna tämä toteutui.
Herra avasi evankeliumin julistuksen heille, -
ja niin meillä on nyt mangyan-kirkko, mangyan-koulu ja esikoulu -
sekä myös aikuiskoulutus. Mangyan-työ kasvaa valtavasti.
Sydämeni on syttynyt näille alkuperäisheimoille, -
jotka ovat palvoneet kiviä, tähtiä, kuuta ja kaikkia demonisia voimia.
Heille julistetaan evankeliumia, ja he vapautuvat vuosisadan kirouksesta.
Näin on nyt tapahtumassa. On ihana katsella mangyan-evankelistoja, -
jotka paljain jaloin lannevaatteissa menevät kylästä kylään.
He palavat Jeesukselle Kristukselle -
ja haluavat tavoittaa niin monia heimoja Kristukselle kuin mahdollista.
He eivät välitä sateista, kylmästä eivätkä kuumuudesta.
Tällaisia meidänkin pitäisi olla Jeesuksen intohimoisessa työssä, -
eikä sellaisia, että aha, ulkona sataa ja seurakunta on naapurikorttelissa, -
mutta enpä viitsi mennä. Tai bussi ei kulje, kuka tässä lähtee kävelemään?
He vaeltavat kymmeniä kilometrejä alkeellisissa oloissa Kristuksen takia.
Aina kun olen heidän seurassaan, minusta tuntuu rehellisesti siltä, -
että onko minulla empatiaa ollenkaan. Ihan kuin olisin luopio.
Se heidän tulensa ja palonsa aivan kuin sytyttää minutkin, -
vaikka he katsovat minua ylöspäin ulkolaisena evankelistana.
Ei minussa ole mitään katsottavaa.
Minulla on heistä aina opittavaa, sillä he ovat todellisia apostoleja.
Heitä kivitetään ja hakataan, mutta he eivät välitä siitä.
He välittävät vain siitä, että seuraava ja sitä seuraava kylä -
saisi tuntea elävän Jumalan henkilökohtaisena Pelastajanaan.
Tämä aina murtaa sydämeni, kun aikuiset ja lapset uudistuvat.
Järjestimme äskettäin mangyan-alueelle Bulalacaoon -
ensimmäinen lääkemissio, jossa hoidettiin noin 200 sairasta.
Palkkasin myös hammaslääkärin, joka hoiti 50 huonohampaista ihmistä.
Heille annettiin hygienialuentoja, heitä lääkittiin -
ja tehtiin kaikkea sitä, mitä heiltä oli aiemmin puuttunut.
Jaettiin ruokaa ja hankittiin vaatteita. Tätä he eivät ole ikinä unohtaneet.
Eli Kristuksen julistus ja humanitaarinen apu -
on se yhdistelmä ja avain, joka on toiminut.
Eli rakkaudesta me teemme tätä työtä.
Uskon, että kun Jumala sytyttää sinut tuleen, niin rakkaudesta sinäkin -
tulet tekemään tätä työtä, rakkaudesta kanssaveljiin ja suomalaisiin.
Ole valmiina, ettei se herätyksen juna kulje ohitsesi.
Kun se tulee, se on kuin kiitävä lintu. Se menee nopeasti ohi.
Ole valmis hyppäämään siihen ja anna virran viedä sinua.
Älä vain kastele varpaitasi vedessä. Anna Jumalan virran viedä sinne, -
minne se sinut vie. Valmistaudu äläkä välitä siitä, -
mitä ongelmia sinulla nyt on. Jumalalla on mahdollisuus ratkaista ne.
Kiitos Isä, että kastat sovintoverelläsi ne, jotka katsovat tätä ohjelmaa, -
oi Herra, että he tulisivat siunatuiksi ja suosio seuraisi heitä, -
minne ikinä he menevät. Kiitos Jeesus, että avaat ihmisten sydämet, -
avaat täydelliseen Jumalan tietoisuuteen, -
että he ovat taivuteltavissa ja rakastuvat uudelleen Jeesukseen.
Kiitos Jeesus, sillä Sinun suosiosi on ainoa asia, mitä me tarvitsemme.
Sinä voit olla se uusi Luther tai Zwingli -
tai mikä sinun nimesi onkaan. Herra tulee antamaan sinulle uuden nimen, -
joka on kirjoitettu valkoiseen kiveen, josta Ilmestyskirjassa puhutaan.
Jaakobkin kohtasi sen ja paini Herran kanssa. Hänestä tuli uusi mies, -
ja hän sai uuden nimen. Hän ei enää ollut Jaakob, petturi, vaan Israel.
Hänestä tuli Jumalan mies, ja hän sai jäädä tänne Raamatun historiaan -
sellaisena miehenä, joka oli Jumalan mies.
Nyt me opiskelemme hänestä. Sinunkin elämäsi tulee muuttumaan, -
kun kohtaat tämän jaakobinpainin ja kohtaat omat ongelmasi, -
jätät ne syrjään, annat Herran hoitaa ne, -
lähdet Herran määräämälle tielle, oli se sitten mitä tahansa, -
ja otat vastaan Jumalan läsnäolon.
Sinun ei tarvitse yrittää mitään itsessäsi, vaan olet läsnäolossa.
Olet varmaan seurannut näitä ohjelmia. Haluan sanoa tärkeän asian.
Se on tukinumero. Se on 0600 10177.
Se on vain 12 euroa. Lisäksi on pankkitili ja viite.
Näin voit lahjoittaa, -
jotta takaat näiden ohjelmien jatkuvuuden. Siunausta sinulle.
Tekstitys: Anni Lähteenmäki