Tervehdys kaikille ja tervetuloa mukaan -
Anna sanan sytyttää -ohjelmaan. Olen Ville Männistö.
Uskon, että näiden ohjelmien kautta Jumala avaa sanaansa meille.
Tervetuloa mukaan. Olemme puhuneet tässä ohjelmasarjassa ylistyksestä.
Ylistys on erittäin tärkeä osa elämäämme.
Kiitollisuus ja ylistys yhdessä, niin kuin sisarukset, -
johdattavat meitä Jumalan läsnäoloon ja avaa ovia Hänen ulottuvuuksiin.
Jumala haluaa kulkea meidän kanssa joka päivä.
Minä en halua olla sunnuntaiuskovainen, -
joulusta pääsiäiseen -uskovainen, -
vaan haluan, että Jumala kulkee joka päivä kanssani -
kaikissa tilanteissa ja olosuhteissa, missä olen.
Elämämme voi olla haastavaa, olosuhteet vaikeita ja muuttua.
Mutta kaiken keskellä Jumala haluaa olla läsnä.
Jumala haluaa antaa apua meille ja johdattaa. Hän on meidän turva.
Hän on se vahva kallio jonka päällä seisomme.
Ja tarvitsen Jumalaa joka päivä.
Kiitollisuus ja ylistys ovat avaintekijöitä siihen.
Ne johdattavat meidät Jumalan läsnäoloon.
Hän on meidän kanssa joka päivä.
Siksi tämä on tärkeä aihe, että opimme kiittämään Jumalaa.
Opimme pukemaan se kiitollisuus sanoiksi, ilmaisemaan sitä, -
mitä Jumala on.
Todellinen ylistys ei ole siis mitään ilmaisutapoja ensisijaisesti.
Toki sitä mitä sydämessä on, sitä suu puhuu.
Haluan tänään hieman puhua siitä, miten me ylistämme.
Eli katsoa niitä eri ilmaisutapoja.
Ensisijaisesti ylistys on jotakin syvällisempää kuin joku ilmaisutapa.
Se on sitä, mitä olemme, eli koko elämämme on ylistystä Jumalalle.
Meillä tulisi olla ylistävä elämänasenne.
Jumala haluaa, että olemme palvojia ja todellisia ylistäjiä.
Raamattu puhuu siitä, miten meidän ruumiimme on Pyhän Hengen temppeli.
Temppeli on ylistyksen paikka, rukoushuone.
Rukouksen ja ylistyksen paikka.
Jos ruumiimme tulisi olla se temppeli, -
niin elämämme kaikki osa-alueet täytyisi olla ylistyksen paikka.
Eli jokaisen elämän osa-alueen tulisi olla ihana tuoksu Jumalalle -
ja ylistystä Hänelle.
Kaikki meidän teot, ajatukset, toiminnat, puheet ja eläminen.
Sen tulisi olla ylistystä Jumalalle.
Se ei ole mahdollista itsellemme, mutta meidän ruumis on -
Pyhän Hengen temppeli. Pyhä Henki auttaa meitä.
Pyhä Henki on elämämme osa-alueissa ja tilanteissa mukana.
Kun annamme Hänelle tilaa, niin Hänen läsnäolonsa virtaa -
kaikkiin elämämme osa-alueisiin ja tilanteisiin. Pyhä Henki voi auttaa -
meitä elämään sen oikean kuvan mukaan, mikä on Jumalasta.
Eikö niin. Tarvitsemme Pyhää Henkeä.
Olemme myös puhuneet, -
että Jumala kutsuu meitä palvomaan Isää Hengessä ja totuudessa.
No jos palvomme Isää, niin se kuvaa sitä suhdetta Hänen kanssaan.
Jumala haluaa, että meillä on henkilökohtainen suhde Isään.
Hän on meidän Isä, me olemme Hänen lapsiaan.
Olemme puhuneet tästä paljon ja se on mahtava ulottuvuus siitä, -
miten kuulumme Jumalan perheeseen.
Hän on meidät valinnut. Hän on meidän rakastava hyvä Isä.
Palvomme Jumalaa hengessä, emme ensisijaisesti tunteidemme kautta.
Jumala on luonut tunteet. Tunteet on hyvä asia.
Mutta jos annamme vain tunteiden johtaa, se ei johda kovin pitkälle.
On opittava, että Pyhä Henki haluaa johtaa meitä henkemme kautta -
ylistykseen, Jumalan läsnäoloon.
Meidän henki puhuu meidän sielulle, tunteelle, mielelle ja ruumiille: -
Nyt on aika ylistää Jumalaa, nouse ylös, kohota kädet, avaa suu ja -
julista Jumalan tekoja, mitä Hän on tehnyt ja kuka Hän on.
Pyhä Henki meidän henkemme kautta auttaa ylistämään Isää juuri nyt.
Palvomme Isää myös totuudessa.
Ylistyksemme tulee perustua totuuteen Jumalasta, -
mitä Hänen Sanansa sanoo ja puhuu siitä, kuka Jumala on.
Mitä Hän on tehnyt ja mitä Hän on minulle.
Se on meidän ylistyksen kohde ja avain, että julistamme Häntä -
Jumalan Sanan kautta, mitä Hän on meille.
Ylistys myös paljastaa totuuden meistä. Kun tulemme Jumalan eteen -
ymmärrämme, että tarvitsemme Häntä ja Jumalan anteeksiantoa.
Tarvitsemme apua, johdatusta ja Pyhän Hengen läsnäoloa tilanteissa.
Se on ihana paikka olla, kun voimme tulla Jumalan eteen nöyränä ja -
sanoa: "Anna mun synnit anteeksi, puhdista mut Herra.
Haluan ylistää Sinua, koska olet mun Luoja ja Pelastaja."
Jumala ansaitsee ylistyksemme, koska Hän on luoja ja pelastaja.
Jos nyt tässä jaksossa katsomme vähän, että miten me ylistämme, -
mitkä on niitä ilmaisutapoja, jotka nousee automaattisesti elämästämme.
Se mitä sydän on täynnä, sitä suu puhuu.
Ylistys on sitä, mitä on sydämessämme, -
mutta ilmaisemme sitä eri tavoin.
Jumala ansaitsee kaiken meidän ylistyksen, koska Hän on hyvä.
Hän on vuodattanut siunauksia elämäämme monella eri tavalla.
Jumala on pelastaja, luoja ja Hän on parantaja, -
syntien anteeksiantaja ja kaiken hyvän lähde elämässämme.
Tämä lista voisi jatkua vaikka kuinka pitkään.
Mutta se, miten ylistämme Jumalaa tai ilmaisemme meidän ylistystä, -
vähän riippuu meidän seurakuntataustasta.
Riippuu kulttuureista, mihin olemme tottuneet jne.
Olen lähetysjohtaja ja työskentelen monissa eri maissa.
Vierailen monissa eri kulttuureissa ja seurakunnissa.
Olen nähnyt paljon erilaista ylistystä.
Se, mikä on mahtavaa, jota olen halunnut oppia elämässäni, -
on se, että ne toimintatavat, toimintamallit tai ilmaisutavat -
eivät häiritse minua, ne eivät saa häiritä minua.
Minun on pystyttävä ylistämään elävää Jumalaa missä ikinä olenkin.
On kädet kohotettuina tai ei, istutaan tai ei, -
lauletaan virsiä tai ei, ollaan modernissa ylistyskokouksessa tai ei.
Sillä ei ole oikeastaan merkitystä. Jumala on suurempi rakkaat ystävät!
Jumala on suurempi kuin yksikään meidän ilmaisutavoista.
Ja siihen meidän pitää päästä.
Jos jäämme jumiin niihin ilmaisutapoihin, -
emme ole ymmärtäneet, että Jumala on paljon suurempi.
Se ei tarkoita, että ylistäisin kaikilla eri tavoilla, ei.
Jumala on henkilökohtainen Jumala, ja se, mihin minä olen tottunut -
ja mikä auttaa minua tulemaan Jumalan luo on tärkeää, -
mutta se ei ole ainoa tapa ylistää.
Siinä meidän täytyy avartaa katseemme ja ymmärtää, -
että Jumala on paljon, paljon suurempi, eikö niin.
Koska ylistys on jotain muuta kuin ylistystapa ensisijaisesti.
Olen adoptoinut lapsia. Ja jos ajattelemme adoptiolasta, -
ajattelen vaikka minun poikaa. Adoptoimme hänet Kiinasta.
Jos hän olisi jäänyt Kiinaan, kasvanut siellä, niin hän olisi -
edelleen sama poika, eikö niin. Sama persoonallisuus, sama ihminen.
Mutta hänen toimintatavat olisivat erilaiset kuin mitä hän on tänään.
Hän puhuisi eri tavalla, tykkäisi erilaisesta ruuasta, -
käyttäytyisi sekä toimisi eri tavalla, vaikka hän on sama lapsi, -
mitä hän on tänään, kun on ollut meillä.
Samalla tavalla se tärkein on nimenomaan ydin, se ylistyksen ydin.
Tulla Jumalan eteen ylistämään Häntä.
Tärkeintä ei ole tottumuksemme, vaan se mistä Jumala pitää.
Minkä kuvan Raamattu antaa ylistyksen ilmaisusta?
Mitä meille näytetään Jumalan Sanasta? Mistä Jumala pitää?
Tai mistä Jumala ei pidä?
Haluaisin aloittaa. Minulla on 9 kohtaa Jumalan sanasta, -
miten Jumala haluaa meidän ilmaisevan ylistystä Hänelle.
Meillä voi olla paljon mielipiteitä, -
mutta nämä eivät ole minun mielipiteitä, -
tämä on, mitä Jumalan Sana sanoo ja se on kaikista tärkeintä.
Ensinnäkin, Raamattu puhuu käsien taputtamisesta.
Psalmi 47:2 sanoo: "Taputtakaa käsiänne kaikki kansat, -
kohottakaa riemuhuuto Jumalalle."
Taputtakaa käsiänne.
Tämä sana taputtaa on hepreankielessä "taka".
Kirjaimellisesti se tarkoittaa "miekan esiin vetämistä".
Tätä samaa sanaa käytetään monessa eri kohdassa Vanhassa testamentissa.
Mielestäni on mielenkiintoista, että tämä sana 'miekan esiin vetäminen' -
liitetään taputtamisen kautta ylistykseen.
Se on nimenomaan siten, että kun ylistämme Jumalaa, -
ne tavat, mitä teemme ja meidän teot, ne aktivoivat sen ylistyksen.
Vedämme meidän miekan esiin.
Mikä on hengenmiekka meille? Se on Jumalan sana.
Vedämme meidän hengenmiekan esiin vihollista vastaan -
ja aktivoimme meidän ylistyksen, -
tekojemme ja tapojemme kautta, mitä meillä on. Eli se on tärkeää.
Rakkaat ystävät, taputtakaa käsiä. Ylistetään Jumalaa käsiä taputtaen.
Ketkä sitten taputtavat? Tässä sanotaan: -
"Taputtakaa käsiänne, kaikki kansat."
Ei siinä lue: "Kaikki muut kansat paitsi suomalaiset."
Ei vaan kaikki kansat. Voimme aktivoida yhdessä ylistystä Jumalalle.
Samassa paikassa tulee minun toinen kohta: "riemuhuuto".
"Taputtakaa käsiänne, kaikki kansat, kohottakaa riemuhuuto Jumalalle!"
Riemuhuuto.
Riemuhuuto on siis edelleen kaikille kansoille.
Ei ollut siis erikseen eriteltynä kuten intialaisille tai -
italialaisille, ei vaan riemuhuuto kuuluu kaikille kansoille.
Riemuhuuto on kontrolloimaton ilon tunne, joka purskahtaa esiin.
Se purkautuu valtavalla voimalla ja huutona meidän suusta.
Jos olet odottanut jotakin vaikka 10 vuotta tai enemmän -
ja yhtäkkiä saat sen, niin mikä on se tunne ja reaktio?
Varmasti se on valtava riemuhuuto Jumalalle.
Kiitos Herra, vihdoinkin olen saanut tämän.
Muistan, kun adoptoimme meidän pojan. Odotimme 12 vuotta.
12 pitkää surun, itkun ja taistelun vuotta.
Vihdoin saimme meidän pojan. Muistan, kun matkustimme Kiinaan.
Se oli niin jännittävä hetki, että minulla polvet tutisivat -
ja mietin, miten selviämme.
Menimme toimistoon, missä kohtasimme meidän pojan.
Se tunne, mikä minulla oli. Teki mieli huutaa kaikille kansoille, -
kuinka mahtava ja uskollinen Jumala on.
Jumala on täyttänyt syvimmät haaveeni ja -
12:n vuoden odotus on päättynyt. Minulla on poika ja mikä tunne tuli!
Olisin halunnut huutaa, mutta en viitsinyt kiinalaisten edessä. -
Mutta tunne siitä, että haluan ylistää Jumalaa huutaen.
Siitä tässä puhutaan, riemuhuuto Jumalalle.
Siinä on vielä huutomerkki (!), mikä on harvinaista Raamatussa.
Se tarkoittaa sitä, että nyt pitää huutaa.
Raamatussa on paljon paikkoja, jossa kehotetaan nostamaan -
riemuhuuto Hänelle. Ilmestyskirjassa ylistystä verrataan -
kovaan ukkosen jylinään tai suureen vesien pauhuun.
Tällä tavoin kuvataan sitä riemuhuutoa Ilmestyskirjassa.
Tämä on nyt vitsi. Ilmestyskirjassa on yksi maininta siitä, -
kun taivaassa oli hiljaista, sitä kesti puoli tuntia.
Yksi kohta, kun taivas oli hiljaa.
Olen miettinyt, että ehkä suomalaiset tulivat silloin taivaaseen.
Tämä kohta löytyy Ilm. 8:1. No ei.
Se on silloin, kun Jeesus avasi kirjekäärön.
Uskon, että Jumala haluaa meidän täällä Euroopassakin oppivan -
ylistämään Jumalaa ilosta huutaen.
Ehkä joku ajattelee, ettei Jumalalle tarvitse huutaa, ei Hän ole kuuro.
Aivan oikein, ei olekaan. Eikä me huudeta Jumalalle Jumalan takia, -
ei Hän ole kuuro. Jumala kuulee meidän hiljaisimmankin äänen.
Jumala kuulee meidän sydämen huokaukset.
Emme huuda Jumalalle Jumalan takia, vaan huudamme itsemme takia.
Minä haluan ilmaista minun tunteita.
Ihminen, joka on täynnä riemua tai tuskaa, huutaa.
Psalmi 50:15 sanoo: "Huuda minua avuksesi hädän päivänä."
Huuda minua avuksesi hädän päivänä.
Lyöpä vasaralla sormeen, niin varmasti tulee huuto.
Eli se on ilmaisutapa, eikä ole sinänsä mitenkään vaarallista.
Toki ei nyt tarvitse kauppaan mennä huutamaan.
Ymmärrätte, mitä tarkoitan. Jumala haluaa meidän ilmaisevan -
tunteitamme äärimmäisillä tavoilla. Jumala ei pelkää meidän huutoa.
Jumala ei ole huolissaan, jos tulemme ja huudamme Häntä avuksi.
Tai huudamme kiitosta Hänelle.
Room. 8:15 sanoo: "Te ette ole saaneet orjuuden henkeä -
elääksenne jälleen pelossa, vaan te olette saaneet lapseuden Hengen, -
jossa me huudamme: ”Abba! Isä!”" (RK)
Olemme siis saaneet lapseuden hengen, olemme Jumalan lapsia.
Koska olemme Jumalan lapsia, me huudamme ja -
kohotamme riemuhuudon Jumalalle sanoen: "Abba! Isä!"
"Abba" on kaikista intiimein, läheisin sana Raamatussa -
suhteessamme Jumalaan.
Abba Isä! Huudan Sinulle, rakastan Sinua, olet huippu ja ihana.
Kolmanneksi, Raamattu kehottaa meitä laulamaan.
Ilmaisutapana meidän ylistykselle, laulaminen.
Psalmi 47:7-8 sanoo: "Laulakaa ylistystä Jumalalle, laulakaa, -
laulakaa ylistystä kuninkaallemme, laulakaa!
Jumala on koko maan kuningas, laulakaa hänelle psalmi."
Tästä samasta psalmista löytyy taputtaminen, riemuhuuto -
ja nyt se jatkuu, että laulakaa.
Tässä sanotaan monesti laulamisesta, 5 kertaa "laulakaa".
Viesti meni perille. Jumala haluaa, että laulamme Hänelle.
Tämä ei sinänsä ole mikään yllätys, koska laulaminen on meidän -
yksi tärkeimmistä ilmaisutavoista ylistää Jumalaa.
Jumala on luonut meidät siten, että olimmepa missä päin maailmaa vaan,
kaikki tykkää musiikista ja laulamisesta.
Jumala on antanut meille laulamisen ja musiikin kautta -
mahtavan työkalun ylistää Häntä.
Koska aika usein, kun rukoilemme, ajatuksemme alkaa harhailemaan.
Laulamisen ja musiikin kautta saamme pidettyä ajatuksemme kasassa -
ja voimme kontrolloida meidän mieltä.
Voimme laulaa ylistystä Jumalalle keskittyneesti siihen mitä laulamme.
Haluankin kannustaa teitä katsojat, laulakaa Jumalalle enemmän.
Ja kun laulatte, niin keskittykää siihen, mitä te laulatte, -
niihin sanoihin. Herra, minä haluan laulaa näitä sanoja sinulle nyt.
Vastaanota se minun laulu.
On seurakunta sitten pieni tai suuri, oli veisut vanhoja tai -
puhutaan vaikka jostakin modernista ylistyskappaleesta.
Oli kirkkokunta mikä tahansa, jokaisessa niissä lauletaan.
Pyhien laulu, siis meidän laulaminen on yksi hengellisistä aseistamme, -
joka tuo taivaan lähelle ja saa pimeyden valtakunnan vapisemaan.
Meidän laulaminen on mahtava ja voimallinen ase -
elämässämme vihollista vastaan.
Laulamisemme kautta oleva ylistys tuo Jumalan läsnäoloa lähelle.
Kun Jumalan läsnäolo tulee, ei paha voi olla siellä.
Pahan täytyy väistyä.
Ihan sama minkälaisella perinteellä me laulamme meidän lauluja.
Ne laulut ovat mahtavia ja ne sanat ovat tärkeimpiä.
Ei se, miten me laulamme, vaan se, mitä me laulamme.
Tämä johtaa siihen ajatukseen, että jokainen voi laulaa.
Jokainen voi laulaa.
Ei ole oikeastaan väliä, että minkälainen lauluääni meillä on -
tai olemmeko musikaalisia vai emme.
En usko että nuotin vierestä laulaminen häiritsee Jumalaa.
Jumala on paljon suurempi.
Hän haluaa, että avaamme suumme ja äänemme, ja laulamme Hänelle.
Kuulosta se sitten miltä tahansa.
Jokainen on kutsuttu palvomaan Jumalaa -
ja Hän haluaa meidän käyttävän äänihuuliamme.
Kun laulamme Jumalalle, emme laula toisillemme vaan Hänelle.
Musiikki ja laulaminen ei ole mitään esiintymistä toisillemme.
Tullessamme yhteen erilaisissa tilanteissa ja tilaisuuksissa -
tarvitsemme ihmisiä, jotka johtavat meitä siihen ylistykseen.
Totta kai, se on ihan käytännöllistä.
Pointti ei ole toisille laulaminen, vaan ylistämme yhdessä Jumalaa.
Jumala on ylistyksemme kohde ja päämäärä, siksi me laulamme.
Ei ole väliä, miten tai mitä laulamme, Jumala on se pointti.
Ajatellaan vaikka Vanhaa testamenttia.
Aika usein, kun Israelin armeija meni sotaan, -
mitä he tekivät ensimmäisenä? He laittoivat ylistysryhmän ensin.
Ylistysryhmä aina meni ennen armeijaa.
Joosua, kun valtasi Jerikon, Joosafat, kun oli vaikeuksissa jne.
Aina se ylistys meni ensin.
Ylistys on meidän hengellinen sota-ase.
Raamattu puhuu monista erilaisista aseista, mitä meillä on.
Meillä on: rukous, hengellinen varustus, Jumalan sana -
sekä ylistys aseenamme.
Nyt kun elämme maailmassa, mikä on vaikea paikka, -
koska olosuhteet muuttuvat jatkuvasti.
Silloinkin on opittava ylistämään Jumalaa, -
koska vain sen kautta Hän voi tulla lähelle meitä -
ja se voi olla aseena vihollista ja sen suunnitelmia vastaan.
Kol. 3:16 sanoo: "Runsaasti asukoon teissä Kristuksen sana.
Opettakaa ja neuvokaa toinen toistanne kaikella viisaudella, -
psalmein, kiitosvirsin ja hengellisin lauluin, -
laulaen kiitollisina sydämissänne Jumalalle. "
Siis runsaasti asukoon teissä Jumalan sana, Kristuksen sana.
On nyt niin 100 kertaa sanottu, että ylistyksen perusta ja pohja -
on se, mitä Raamattu puhuu Jumalasta, kuka Hän on.
Olkoon se meissä. No miten ilmaisemme sitä?
Opetamme, neuvomme ja kiitosvirsin, hengellisin lauluin -
me laulaen kiitämme Jumalaa. Moni paikka sanoo, että tulee laulaa.
Ef. 5:19: "puhuen toisillenne psalmein, kiitosvirsin ja hengellisin lauluin.
Laulakaa ja soittakaa sydämestänne Herralle."
Ymmärrätte varmaan, mitä tarkoitan.
Jumala haluaa, että taputamme, kohotamme riemuhuudon Hänelle.
Jumala haluaa, että laulamme Hänelle.
Neljäs ilmaisutapa ylistyksessä on käsien kohottaminen.
Ps. 134:1-2 sanoo: "Kiittäkää Herraa, kaikki te Herran palvelijat, -
jotka öisin seisotte Herran huoneessa.
Kohottakaa kätenne pyhäkössä ja kiittäkää Herraa!"
Kohottakaa kätenne pyhäkössä ja kiittäkää Herraa.
Mitä lapsi tekee, kun hän haluaa syliin?
Hän tulee, kohottaa kädet ja haluaa tulla syliin, eikö niin.
Mitä jääkiekkoilija tekee, kun tekee maalin?
Hän kohottaa kädet ja juhlii sitä maalia, eikö niin.
Eli kohottamalla kädet Jumalalle me sanomme erilaisia asioita.
Niin kuin lapsi sanoo vanhemmalle, mekin sanomme: -
"Isä, haluan olla Sinua lähellä.
Haluan tulla syliin, siihen intiimiin suhteeseen.
Haluan tuntea Sinut, tuntea halauksen -
sekä lämmön ja sydämen sykkeen.
Haluan tulla Sinua lähelle. Isä, halaa minua ja ota minut syliin."
Sitä me haluamme sanoa Jumalalle, kun nostamme kädet Hänen puoleen.
Ylistyksessä, kädet kohotettuna Jumala ottaa meidät syliin.
Hänen läsnäolonsa tulee meidän ympärille.
Hän ottaa meidät kuin nallekarhu, ottaa meidät syliin ja sanoo: -
"Olen tässä, olen sinun Isä ja rakastan sinua."
Jumala haluaa, että kuulemme Hänen sydämen sykkeen.
Jumala haluaa, että meidän tunteminen Hänessä -
menee sille tasolle, että kuulemme Hänen sydämen sykkeet.
Ei sen takia, mitä voisimme tehdä sillä asialla.
Tai siksi, että se edistäisi elämäämme jollakin tavalla, ei.
Jumala haluaa toki sitäkin, -
mutta se, että kuulemme Häntä kuin ystävä kuulee ystävää.
Sydän sydämeltä, sydämen sykkeeltä toiselle.
Jumala haluaa ilmaista itseään ja kertoa meille Hänen salaisuuksia, -
koska olemme Hänen ystäviä.
Kun kohotamme kädet sanomme: "Isä, haluan olla sinua lähellä." -
Se on myös antautumisen merkki. Minä antaudun sinulle Herra.
Se on myös avoimuuden merkki, kun nostamme kätemme.
Olen valmis vastaanottamaan sinulta.
Se on myös kunnioituksen merkki.
Kunnioitan sinua, koska vain sinä olet Jumala, palvon sinua Herra.
Heprean kielessä on monia sanoja ylistykselle.
Yksi ylistyksen sana on "jada".
Se tarkoittaa kirjaimellisesti ojennettu käsi.
Tämä on se, mitä Jumala haluaa tehdä.
Kun me ylistämme Häntä, Hän ojentaa kätensä meille, -
meidän avuksi niihin tilanteisiin ja olosuhteisiin, joissa olemme juuri nyt.
Sen takia, rakas ystävä, kohotta- kaamme kätemme Hänen puoleen, -
ylistäkäämme Häntä juuri nyt.
Jumala tulee ja ojentaa kätensä meille tänään, -
joten Jumala teitä siunatkoon.
Tervehdys kaikki rakkaat ystävät Suomessa.
Jumalan sanassa on voima sytyttää ja innoittaa.
Jos tämä ohjelma on ollut siunaukseksi, -
voit tukea sitä taloudellisesti.
Ilman tukeanne TV7:n työ ei olisi mahdollista.
Suuri kiitos ja Jumalan siunausta.
Tekstitys: Minna Abreu